номер провадження справи 25/84/15-21/7/16-16/10/25

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2026 Справа № 908/6167/15 (908/485/26)
м.Запоріжжя Запорізької області 

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ніколаєнка Романа Анатолійовича, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи №908/6167/15(908/485/26)
за позовною заявою - Товариства з обмеженою відповідальністю “Константа” (пр. Соборний, буд. 200, кв. 29, м. Запоріжжя, 69035, код ЄДРПОУ 13622097), в особі ліквідатора арбітражного керуючого Потупало Наталії Ігорівни (вул. Нагірна, буд. 22, оф. 222, м. Київ, 04107)
до відповідача –  ОСОБА_1 (зареєстрована адреса згідно ЄДДР: АДРЕСА_1 ; адреса офісу арбітражного керуючого: вул. Патріарха Мстислава Скрипника, буд. 40, оф. 1005, м. Київ, 03035; РНОКПП НОМЕР_1 )
про стягнення 183 664,20 грн

в межах справи № 908/6167/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “Константа” (пр. Соборний, буд. 200, кв. 29, м. Запоріжжя, 69035, код ЄДРПОУ 13622097) 
Ліквідатор – арбітражний керуючий Потупало Наталія Ігорівна (вул. Нагірна, буд. 22, оф. 222, м. Київ, 04107)

Без повідомлення та виклику учасників

УСТАНОВИВ:

Господарський суд Запорізької області у складі судді Черкаського В.І. здійснював провадження у справі № 908/6167/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “Константа” (пр. Соборний, буд. 200, кв. 29, м. Запоріжжя, 69035, код ЄДРПОУ 13622097). 
Ухвалою від 22.07.2025 суддя Черкаський В.І. заявив самовідвід від розгляду справи № 908/6167/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “Константа”.
За наслідками проведеного автоматизованого розподілу справу № 908/6167/15 про банкрутство ТОВ “Константа” визначено до розгляду судді Ніколаєнку Р.А. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями б/н від 22.07.2025). 
Ухвалою від 28.07.2025 суддя Ніколаєнко Р.А. прийняв справу № 908/6167/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “Константа” (код ЄДРПОУ 13622097) до свого провадження та розгляду на стадії ліквідаційної процедури, присвоїв справі номер провадження 25/84/15-21/7/16-16/10/25.
До суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю “Константа” в особі ліквідатора арбітражного керуючого Потупало Наталії Ігорівни до відповідача  ОСОБА_1 , який є арбітражним керуючим і раніше виконував повноваження ліквідатора боржника. Позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 183 664,20 грн, які отримані ним в якості грошової винагороди. 
Відповідно до ч.2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. 
За результатами автоматизованого розподілу розгляд справи за зазначеним позовом (єдиний унікальний номер 908/485/26) визначено судді Ніколаєнку Р.А., в провадженні якого перебуває справа про банкрутство ТОВ “Константа”. 
За загальним правилом, визначеним у ч.2 (абз.4) ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.
З урахуванням наведених обставин та правових норм, ухвалою від 02.03.2026 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Константа” в особі ліквідатора арбітражного керуючого Потупало Наталії Ігорівни суд прийняв до розгляду в межах справи №908/6167/15 про банкрутство ТОВ “Константа” в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників та з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства. Розгляд справи по суті суд ухвалив розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, учасникам встановив строки для подання заяв по суті справи. 
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідно до ухвали Господарського суду Запорізької області від 16.09.2024 у справі № 908/6167/15 про банкрутство ТОВ “Константа” арбітражному керуючому Гусару І.О. відмовлено у затвердженні звіту ліквідатора про нарахування та виплату грошової винагороди за період з 18.02.2022 по 30.11.2022 у сумі 183664,20 грн. Разом з тим, зазначена сума відповідно до виписки АБ "Укргазбанк" була отримана арбітражним керуючим Гусаром І.О. з поточного рахунку ТОВ “Константа” як оплата послуг арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора у справі. Листом вих № 502-02-01-908/6167 від 21.05.2025 арбітражного керуючого Гусара І.О. було повідомлено про необхідність повернення грошових коштів в сумі 183 664,20 грн на ліквідаційний рахунок ТОВ “Константа”. Листом вих.№ б/н від 22.10.2025 арбітражний керуючий Гусар І.О. повідомив, що в нього відсутні будь-які правові підстави для повернення сплаченої основної грошової винагороди за період виконання ним повноважень. Посилаючись на ст.3, 13, 509 ЦК України, позивач просить позов задовольнити. Також позивач, посилаючись на приписи ст. 8 Закону України “Про судовий збір”, просив суд відстрочити сплату судового збору. 
Від ОСОБА_1 16.03.2026 надійшов відзив на позов, в якому відповідач позовні вимоги заперечив та зазначив наступне. Положеннями КУзПБ визначено, що ліквідатор здійснює відповідні повноваження у справі про банкрутство на платній основі. Так, згідно з пунктом 3 частини першої статті 12 КУзПБ арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом. Частиною першою статті 30 цього Кодексу передбачено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород. Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі. У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі. На ліквідаційному рахунку ТОВ «Константа» були наявні кошти, за рахунок яких, у відповідності до ч. 2 ст. 30 КУзПБ здійснювалась оплата основної грошової винагороди арбітражного керуючого Гусара І.О. При цьому, сплата основної грошової винагороди була схвалена комітетом кредиторів у цій справі, що зафіксовано у протоколі комітету кредиторів від 30.11.2022, жодних скарг від кредиторів у цій справі щодо дій арбітражного керуючого Гусара І.О. не надходило. Також відповідач звертає увагу суду, що обставини нарахування та виплати грошової винагороди, а також здійснення та відшкодування витрат арбітражним керуючим Гусаром І.О. були предметом перевірки Міністерства юстиції України, про що складено довідку від 18.03.2024 №10, за результатами якої жодних порушень в цій частині не встановлено. Відповідач вважає, що відсутні будь-які правові підстави для повернення сплаченої основної грошової винагороди за період виконання повноважень арбітражним керуючим Гусаром І.О. Просить в позові відмовити. 
Згідно з ч.1 ст.248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі, крім випадку, передбаченого частиною другою цієї статті.
Беручи до уваги, що позиції позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю “Константа” в особі ліквідатора арбітражного керуючого Потупало Наталії Ігорівни та відповідача - Гусара І.О. доведені суду та є зрозумілими, 30.04.2026 суд розглянув справу по суті та прийняв рішення. 
Вивчивши матеріали справи та надавши правову кваліфікацію правовідносинам сторін, суд встановив наступне та дійшов таких висновків. 
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.09.2024 у справі №908/6167/15 про банкрутство ТОВ «Константа» клопотання арбітражного керуючого Гусара І.О. від 26.03.2024 (вх. № 7294/08-08/24 від 02.04.2024) задоволено частково. Звіт про нарахування грошової винагороди та витрати станом на 30.11.2022 (за період 18.02.2022 - 30.11.2022) затверджено частково в частині понесених витрат арбітражним керуючим Гусаром І.О. у розмірі 49105,29 грн. В іншій частині у задоволені клопотання та затвердженні звіту відмовлено.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.04.2025 у справі № 908/6167/15 ухвалу Господарського суду Запорізької області від 16.09.2024 у даній справі залишено без змін. 
За змістом ухвали Господарського суду Запорізької області від 16.09.2024 у справі №908/6167/15 про банкрутство ТОВ «Константа», арбітражному керуючому Гусару І.О. відмовлено у затвердженні звіту ліквідатора про нарахування та виплату грошової винагороди за період з 18.02.2022 по 30.11.2022 у сумі 183 664, 20 грн. 
Водночас, відповідно до виписки АБ "Укргазбанк" вищезазначена сума грошових коштів була отримана арбітражним керуючим Гусаром І.О. з поточного рахунку ТОВ «Константа» як оплата послуг арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора у справі. 
Позивач листом вих.№502-02-01-908/6167 від 21.05.2025 повідомив арбітражного керуючого Гусара І.О. про необхідність виконати приписи ухвали Господарського суду Запорізької області від 16.09.2024 у справі №908/6167/15 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 24.04.2025 у даній справі щодо повернення грошових коштів в сумі 183 664,20 грн на ліквідаційний рахунок ТОВ «Константа». 
У відповідь листом вих.№ б/н від 22.10.2025 арбітражний керуючий Гусар І.О. повідомив, що в нього відсутні будь-які правові підстави для повернення сплаченої основної грошової винагороди за період виконання ним повноважень.
Предметом спору та розгляду у цій справі в межах справи про банкрутство ТОВ «Константа» стали стверджувальні позивачем неправомірні дії відповідача Гусара І.О. як ліквідатора Боржника з перерахування на власний рахунок коштів з рахунку Боржника на спірну суму 183 664,20 грн в якості грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора за період з 18.02.2022 по 30.11.2022 і, як наслідок, вимога про стягнення цих коштів на ліквідаційний рахунок ТОВ «Константа». 
Порядок сплати винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого під час виконання повноважень у справі про банкрутство (неплатоспроможність) визначено статтею 30 КУзПБ.
Частиною першою цієї статті передбачено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.
Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень (абзац п`ятий частини другої статті 30 КУзПБ).
Відповідно до абзацу шостого частини другої статті 30 КУзПБ сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі.
Положенням цієї норми кореспондує абзац четвертий частини четвертої статті 34 КУзПБ, який встановлює, що до заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство, серед іншого, додаються докази авансування винагороди арбітражному керуючому трьох розмірів мінімальної заробітної плати за три місяці виконання повноважень.
У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі, або коштів фонду, створеного кредиторами для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (у разі його створення) (абзац сьомий частини другої статті 30 КУзПБ).
Отже, наведеними приписами статті 30 КУзПБ визначено, що сплата грошової винагороди арбітражного керуючого у справі про банкрутство можлива за рахунок: 1) авансування коштів заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду; 2) коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності; 3) коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі; 4) коштів створеного кредиторами фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (аналогічний висновок вперше викладено в постанові Верховного Суду від 16.07.2020 у справі №918/454/18 та підтримано згодом Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 19.04.2023 у справі № 5002-17/1718-2011).
Водночас обов`язковою процесуальною дією, що забезпечує реалізацію права арбітражного керуючого на отримання грошової винагороди та відшкодування витрат є затвердження господарським судом відповідного звіту за підсумками кожної із процедур банкрутства (неплатоспроможності).
За результатом розгляду звіту арбітражного керуючого про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат господарський суд постановляє ухвалу, якою затверджує такий звіт (повністю або частково) чи відмовляє у його затвердженні.
Суд враховує, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 26.10.2021 у справі №4/42-Б(906/1210/20) щодо застосування норм Кодексу України з процедур банкрутства при визначенні розміру оплати послуг арбітражного керуючого під час здійснення ним ліквідаційної процедури у справі про банкрутство, господарський суд має досліджувати не тільки період здійснення арбітражним керуючим процедури, а й які фактичні дії вчинялись ліквідатором протягом процедури, та чи дійсно такі дії потребують на їх вчинення саме стільки часу, оскільки оплаті підлягає виключно фактично виконана робота (її обсяг), а не період часу, протягом якого тривала означена процедура. 
Обставини здійснення арбітражним керуючим Гусаром І.О. ліквідаційної процедури досліджувались судом під час розгляду його звіту. Як вже зазначалось вище, ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.09.2024 у справі №908/6167/15, за результатом розгляду звіту про нарахування грошової винагороди та витрати станом на 30.11.2022 (за період 18.02.2022 - 30.11.2022) звіт затверджено частково в частині понесених витрат арбітражним керуючим Гусаром І.О. у розмірі 49 105,29 грн, в частині нарахування та виплати грошової винагороди у сумі 183 664,20 грн арбітражному керуючому Гусару І.О. відмовлено. Ухвала набрала законної сили і є чинною.
В ухвалі суду, зокрема, встановлено наступне:
«Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 18.02.2022 припинено повноваження ліквідатора ТОВ “Константа” арбітражного керуючого Комарової А.В. та призначено ліквідатором ТОВ “Константа” арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича. Зобов`язано ліквідатора вжити заходи із завершення ліквідаційної процедури, надати звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс, документи, що підтверджують проведення ліквідаційної процедури у строк до 01.07.2022.
Ухвалою від 11.10.2022 судом ініційоване відсторонення ліквідатора по справі у зв`язку з неналежним виконанням ним вимог ухвал суду та положень Кодексу України з процедур банкрутства станом на 11.10.2022.
Ухвалою від 17.01.2023 відсторонено арбітражного керуючого Гусара І.О. від виконання обов`язків ліквідатора ТОВ “Константа” та призначено його тимчасово виконуючим обов`язки ліквідатора виключно з організації, проведення та оформлення результатів зборів (комітету) кредиторів та з належного зберігання майна, майнових прав, грошових коштів банкрута.
За змістом статей 61, 62, 63, 64 КУзПБ ліквідатор з дня свого призначення, зокрема, проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута, формує ліквідаційну масу з усіх видів майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлених в ході ліквідаційної процедури, за рахунок коштів, одержаних від продажу якого (майна та майнових активів боржника), здійснюється задоволення вимог кредиторів.
Згідно ст. 61 КУзПБ ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; аналізує фінансовий стан банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, які звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Кодексом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових актів підлягають обов`язковому зберіганню; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному реєстратору в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості, необхідні для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства; у разі провадження банкрутом діяльності, пов`язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу; веде реєстр вимог кредиторів; подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", інформацію до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; здійснює дії щодо скасування реєстрації випуску акцій, передбачені законодавством, якщо організаційно-правовою формою юридичної особи - банкрута є акціонерне товариство; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.
Ліквідатор не менш як один раз на місяць подає комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансовий стан і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та під час проведення ліквідаційної процедури, про використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів.
Ліквідатор зобов`язаний на вимогу господарського суду та державного органу з питань банкрутства надавати необхідні відомості щодо проведення ліквідаційної процедури.
Звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх необхідних заходів ліквідаційної процедури, вчинення адекватних дій щодо виявлення кредиторів та активів боржника, за результатами розгляду яких суд приймає ухвалу про ліквідацію боржника та закриття провадження у справі.
Частиною 3 ст. 65 КУзПБ передбачено, що якщо ліквідатор не виявив майнових активів, що підлягають включенню до складу ліквідаційної маси, він зобов`язаний подати господарському суду ліквідаційний баланс, який засвідчує відсутність у банкрута майна.
Під час ліквідаційної процедури, ліквідатор має здійснювати заходи спрямовані на пошук, виявлення і повернення майна, яке перебуває у третіх осіб. Крім того, ліквідатор має здійснювати обґрунтовані і логічні дії, а також здійснювати запити до відповідних органів, з урахуванням минулої діяльності банкрута. При цьому, кількість запитів не є критерієм якості роботи ліквідатора. Таким критерієм є наповнення ліквідаційної маси (висновки сформульовані у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 903/975/14, від 27.02.2020 у справі № 910/21227/16, від 25.06.2020 у справі № 44/484-б).
Отже, КУзПБ передбачена певна сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків, які додаються до звіту ліквідатора і є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, що проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури. Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів, щодо їх належного здійснення.
Як вже зазначалося вище, місцевий господарський суд ухвалою від 18.02.2022 (з моменту призначення Гусара І.О. ліквідатором боржника) зобов`язував ліквідатора вжити ряд заходів із завершення ліквідаційної процедури, а саме: надати звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс, документи що підтверджують проведення ліквідаційної процедури у строк до 01.07.2022. Ухвалами від 22.08.2022 та від 08.09.2022 місцевий господарський суд звертав увагу ліквідатора на необхідності здійснення повноважень у повній відповідності до вимог ст. 61 КУзПБ. Зобов`язав ліквідатора надати суду відзив/пояснення на заяви, клопотання, скарги учасників справи, що знаходяться на розгляді в суді.
Станом на 11.10.2022 ліквідатор Гусар І.О. не надав суду доказів виконання ним вимог вказаних вище ухвал господарського суду та положень КУзПБ (окрім подання відзиву на позов), що й стало підставою для ініціювання судом його відсторонення від виконання повноважень ліквідатора по даній справі. 
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.05.2023 №908/6167/15 апеляційну скаргу арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.01.2023 по справі № 908/6167/15 залишено без змін.
Зазначеною постановою установлено, що матеріали справи № 908/6167/15 не містять доказів надання ліквідатором банкрута комітету кредиторів щомісячних звітів про свою діяльність, інформацію про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури, на вимогу суду не надано необхідних відомостей щодо проведення ліквідаційної процедури, не подано звіт та ліквідаційний баланс про здійснену ліквідаційну процедуру, не подано письмові пояснення з клопотань та заяв, що знаходяться на розгляді в суді.
Представник ліквідатора Гусара І.О., Працевитий Г.О. з матеріалами справи ознайомився лише 20.09.2022, тобто лише через 7 місяців з дня його призначення судом на посаду, ухвалою від 18.02.2022 (а. с. 154-156, т. 77), що свідчить про неналежне виконанням ліквідатором своїх повноважень в ліквідаційній процедурі боржника.
Доводи апелянта про безпідставність висновку суду про відсутність доказів проведення ліквідатором Гусаром І.О. інвентаризації активів майна боржника з підстав її проведення попереднім ліквідатором у справі № 908/6167/15, що свідчить про відсутність потреби в проведенні повторної інвентаризації з тією ж метою, колегія суддів відхилили, оскільки обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів боржника.
В межах справи про банкрутство, відповідно до вимог ч. 1 ст. 61 КУзПБ ліквідатор з дня свого призначення, в межах наділених повноважень, проводить, зокрема інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута, формує ліквідаційну масу з усіх видів майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлених в ході ліквідаційної процедури.
Правильне завершення ліквідаційної процедури є основним завданням ліквідатора, який, з урахуванням покладених на нього законом повноважень повинен наполегливо та добросовісно працювати упродовж всієї процедури ліквідації.
Неявка ліквідатора у судові засідання протягом досить тривалого часу (майже 11 місяців з моменту призначення), а також неподання ним витребуваних судом документів, позбавила суд першої інстанції здійснити належну оцінку всієї повноти вжитих ліквідатором заходів та завершити процедуру ліквідації боржника по даній справі.
Згідно з ч. 3 ст. 12 КУзПБ під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо та з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено).
Додані до клопотання арбітражного керуючого Гусара І.О. (вх. № 7294/08-08/24 від 02.04.2024) докази не спростовують висновки місцевого суду (ухвала від 17.01.2023 № 908/6167/15) та Центрального апеляційного господарського суду (Постанова від 17.05.2023 № 908/6167/15) щодо неналежного виконання арбітражним керуючим Гусаром І.О. обов`язків у справі.
Згідно ст. 30 КУзПБ звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений комітетом кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи).
Заявником не надано доказів схвалення звіту арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат комітетом кредиторів у справі.».
Обов`язковою процесуальною дією, що забезпечує реалізацію права арбітражного керуючого на отримання грошової винагороди та відшкодування витрат, є затвердження господарським судом відповідного звіту за підсумками кожної із процедур банкрутства (неплатоспроможності).
За результатом розгляду звіту арбітражного керуючого про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат господарський суд постановляє ухвалу, якою затверджує такий звіт (повністю або частково) чи відмовляє у його затвердженні.
Отже, ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.09.2024 у справі №908/6167/15, за результатом розгляду звіту про нарахування грошової винагороди та витрати станом на 30.11.2022 (за період 18.02.2022 - 30.11.2022) звіт затверджено частково в частині понесених витрат арбітражним керуючим Гусаром І.О. у розмірі 49 105,29 грн, в частині нарахування та виплати грошової винагороди у сумі 183 664,20 грн арбітражному керуючому Гусару І.О. відмовлено, встановлено факт неналежного виконання ліквідатором покладених на нього ст. 61 КУзПБ повноважень та здійснення всієї повноти заходів, спрямованих на виявлення активів боржника.
Наведене спростовує доводи відповідача щодо обґрунтованості отримання ним 183 664,20 грн в якості грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора за період з 18.02.2022 по 30.11.2022 та свідчить про наявність правових підстав для стягнення цих коштів з відповідача на ліквідаційний рахунок ТОВ «Константа». Жодних аргументів у спростування вказаних висновків відповідачем не наведено.
Згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») неправильна юридична кваліфікація сторонами їхніх спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні нормативні приписи (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 вересня 2019 року у справі № 265/6582/16-ц (пункт 44), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (пункт 83), від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (пункт 7.43), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 101), від 4 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (пункт 84), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 8.1)).
Зазначення позивачем конкретних приписів для обґрунтування позову не є визначальним для вирішення судом питання про те, які приписи слід застосувати, вирішуючи спір (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 4 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (пункт 85)). З`ясувавши під час розгляду справи, що позивач або інший учасник справи для обґрунтування вимог або заперечень вказує інші нормативні приписи, ніж ті, що фактично регулюють спірні правовідносини, суд самостійно здійснює юридичну кваліфікацію останніх і застосовує для ухвалення рішення ті нормативні приписи, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (пункт 7.43) та від 4 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (пункт 85)).
Саме суд має обов`язок здійснити юридичну кваліфікацію відносин сторін, виходячи зі встановлених під час розгляду справи фактів, і визначити, який припис треба застосувати для вирішення спору. Самостійне застосування судом для ухвалення рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є спірні відносини, не є зміною підстави позову (обставин, якими обґрунтований позов) та обраного позивачем способу захисту (предмета позову) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 4 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (пункт 86)).
Щодо норми права, яка при цьому підлягає застосуванню, а саме положень статті 1166 ЦК України (Відшкодування шкоди/збитків) або статті 1212 ЦК України (Безпідставно набуте майно), суд зазначає про таке.
За загальним правилом про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди (збитків) - деліктну відповідальність, що визначено та випливає із положень статті 1166 ЦК України, юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, а тому для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає.
Як висновок, стаття 1166 ЦК України (Відшкодування шкоди/збитків) використовується, якщо дії арбітражного керуючого призвели до втрати майна або грошей кредиторів, і ці кошти не обов`язково опинилися в кишені самого арбітражного керуючого як «винагорода». Зазначена норма використовується якщо йдеться про порушення черговості задоволення вимог кредиторів або нецільове використання коштів (наприклад, витрати на сумнівні послуги третіх осіб), за умови доведення повного складу правопорушення: протиправних дій, шкоди, причинного зв`язку та вини арбітражного керуючого.
Положення ст.1212-1215 ЦК України визначають такий позадоговірний спосіб захисту права власності як кондикція. 
Кондикційний позов – це вимога повернення безпідставно набутого або збереженого особою у себе майна за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) або якщо правова підстава згодом відпала.
Якщо тлумачити приписи ст. 1212 ЦК України телеологічно, тобто згідно з їхніми цілями, то до випадків безпідставного набуття та збереження майна належить також збереження особою без достатніх правових підстав у себе виплати, яку вона відповідно до закону мала віддати (перерахувати) іншій особі згідно з покладеним на неї за законом обов`язком (зменшення обов`язку).
Вказані висновки Великою Палатою Верховного Суду викладено у постановах від 12.10.2021 у справі № 910/17324/19 та від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20.
Отже, стаття 1212 ЦК України (Безпідставно набуте майно) пріоритетна, якщо арбітражний керуючий нарахував і виплатив собі кошти (винагороду) без належної правової підстави (ухвали суду) або понад встановлений судом розмір.
Як вже наводилось вище, правова підстава для збереження Гусаром І.О. суми 183 664,20 грн в якості грошової винагороди арбітражного керуючого взагалі відсутня. Напроти, відповідною ухвалою суду у затвердженні цих витрат в якості грошової винагороди ОСОБА_1 було відмовлено. Це суд розцінює як отримання майна без достатньої правової підстави.
За таких викладених обставин, суд вважає доводи відзиву відповідача недоречними та надуманими. 
Позовні вимоги про стягнення з відповідача 183 664,20 грн, які отримані ним в якості грошової винагороди, є підтвердженими належними та допустимими доказами, внаслідок чого позов є таким, що підлягає задоволенню судом. 
Оскільки при відкритті провадження у даній справі судом було задоволено клопотання ТОВ “Константа” та відстрочено сплату судового збору за подання позовної заяви до суду до ухвалення рішення у даній справі, судовий збір на підставі пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача шляхом стягнення 3 328,00 грн на користь державного бюджету України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 3, 12, 20, 129, 232-235, 248-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Гусара Івана Олексійовича (зареєстрована адреса згідно ЄДДР: АДРЕСА_1 ; адреса офісу арбітражного керуючого: вул. Патріарха Мстислава Скрипника, буд. 40, оф. 1005, м. Київ, 03035; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Константа” (пр. Соборний, буд. 200, кв. 29, м.Запоріжжя, 69035, код ЄДРПОУ 13622097) грошові кошти в розмірі 183 664 (сто вісімдесят три тисячі шістсот шістдесят чотири) грн 20 коп. 
Після набрання рішенням законної сили видати наказ. 
Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрована адреса згідно ЄДДР: АДРЕСА_1 ; адреса офісу арбітражного керуючого: вул. Патріарха Мстислава Скрипника, буд. 40, оф. 1005, м. Київ, 03035; РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід державного бюджету України 3 328 (три тисячі триста двадцять вісім) грн 00 коп. судового збору. 
Після набрання рішенням законної сили видати наказ. Стягувачем за наказом є Державна судова адміністрація України. 

Копії рішення надіслати сторонам до електронних кабінетів у системі “Електронний суд” ЄСІКС.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту за правилами, визначеними ст. 254, 256-259 ГПК України. 

Рішення складено та підписано 30.04.2026. 

Суддя Р.А.Ніколаєнко