Дата документу 23.06.2026
Справа № 501/2022/26
2/501/1919/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2026 року Чорноморський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді Петрюченко М.І.,
за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області цивільну справу за
позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІННОВА НОВА»
до
відповідача:  ОСОБА_1 
предмет та підстави позову: про стягнення заборгованості 
ВСТАНОВИВ:
І. Виклад позиції позивача та відповідача.
Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІННОВА НОВА» (надалі позивач) звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (надалі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, згідно якого просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Договором позики у розмірі 41216,00 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 19.02.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» та відповідачем укладено Договір про надання грошових коштів у позику №7149400225, за умовами якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 7000,00 грн. шляхом перерахування на банківський рахунок, на строк 360 днів, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти на умовах, передбачених договором. 
Однак, відповідач не виконав умови договору, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 41216,00 грн., яка складається з: 7000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 20216,00 грн. – заборгованість за процентами, 14000,00 грн. – сукупна сума пені, нарахована за порушення зобов`язань за Договором.
Відповідач відзиву на позов не надав.
ІІ. Інші процесуальні дії у справі.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 29.04.2026 справа розподілена для розгляду судді Петрюченко М.І. (а.с.52).
Ухвалою судді від 19.05.2026 справу відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без виклику сторін (а.с.54-55).
Відповідач відзив або заперечення на позов до суду не надав, про розгляд справи повідомлявся належним чином шляхом надсилання на його адресуухвали суду про відкриття провадження у справі, проте конверт повернувся з відміткою: «відсутній за вказаною адресою» (а.с.70-71), а тому на підставі ст.128-130 Цивільного-процесуального кодексу України (далі ЦПК України), особа вважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.
Частиною 8 ст.128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Також, відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 10.05.2023 року у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи.
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 19.02.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» («ІННОВА НОВА"- після зміни найменування) та відповідачем укладено Договір про надання грошових коштів у позику №7149400225, за умовами якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 7000,00 грн. шляхом перерахування на банківський рахунок, на строк 360 днів, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти на умовах, передбачених договором. 
Однак, відповідач не виконав умови договору, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 41216,00 грн., яка складається з: 7000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 20216,00 грн. – заборгованість за процентами, 14000,00 грн. – сукупна сума пені, нарахована за порушення зобов`язань за Договором.
ІV. Оцінка Суду.
Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідачем умови кредитного договору не виконувались, в передбачений умовами договору строк кредитні кошти не повернуті, внаслідок чого виникла заборгованість.
Згідно розрахунку, наданого позивачем заборгованість відповідача становить заборгованості у розмірі 41216,00 грн., яка складається з: 7000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 20216,00 грн. – заборгованість за процентами, 14000,00 грн. – сукупна сума пені, нарахована за порушення зобов`язань за Договором.
Відповідачем факт отримання та не повернення грошових коштів за вказаним договором не спростовано, тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення 7000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 20216,00 грн. – заборгованість за процентами є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо стягнення пені у розмірі 14000,00 грн., суд зазначає, що п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже у стягненні з відповідача пені у сумі 14000 грн. слід відмовити.
Таким чином суд позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Обґрунтовуючи дане судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Згідно зі ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених стороною по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.
V. Розподіл судових витрат між сторонами.
За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, згідно платіжної інструкції №47 від 26.04.2026 (а.с.1) позивачем сплачено 2662,40 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача у зв`язку із задоволенням позову пропорційно долі задоволених вимог у розмірі 1758,05 грн. (27216,00 грн. /41216,00 грн.)*2662,40грн.
Керуючись статями 2, 5, 10-13, 18, 141, 258-259, 263 Цивільного-процесуального кодексу України, Суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Зозуля Жанни Вікторівни про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю«ІННОВА НОВА» (адреса: 01014, м. Київ, вул. Болсуновська, 8, поверх 9, ЄДРПОУ 44127243) заборгованість за Договором позики у розмірі 27216,00 грн., судовий збір у розмірі 1758,05 грн. 
У задоволенні решти вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Чорноморського міського
Суду Одеської області       М.І.Петрюченко