Сквирський районний суд Київської області

Справа № 376/843/26 
Провадження № 2/376/1206/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року м.Сквира
Сквирський районний суд Київської області у складі:
головуючої судді Ловінської С.С.,
за участю секретаря судового засідання Кропивлянської С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Дослідне господарство «Сквирське» інституту агроекології і природокористування Національної академії аграрних наук України, Сквирської міської ради, про визнання права власності на житло за набувальною давністю, -
ВСТАНОВИВ:
Представник позивачки звернувся до суду з даним позовом до Державного підприємства «Дослідне господарство «Сквирське» інституту агроекології і природокористування Національної академії аграрних наук України, Сквирської міської ради, про визнання права власності на житло за набувальною давністю.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_1 у березні 1981 року разом зі своєю мамою ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому Сквирської міської ради від 21.03.1981 №29 отримали Ордер №23 на жиле приміщення, а саме: квартиру АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивачки – ОСОБА_2 у віці 53 років померла і з того часу ОСОБА_1 залишилась самостійно проживати у вказаній квартирі до теперішнього часу. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.01.2026 право власності на спірну квартиру ні за ким не зареєстровано. Згідно листа Комунального підприємства Київської обласної ради «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» від 25.11.2025 №БЦ-5459/1 інвентаризація квартири АДРЕСА_2 не проводилась, відомості про реєстрацію права власності станом до 01.01.2013 відсутні. Відповідно до листа Державного підприємства «Дослідне господарство «Сквирське» інституту агроекології і природокористування Національної академії аграрних наук України від 24.11.2025 №97 житловий багатоквартирний будинок АДРЕСА_3 перебуває на балансі даного підприємства. У ДП ДГ «Сквирське» ІАП НААН України відсутній орган приватизації, питання щодо передачі у власність квартири АДРЕСА_2 постійному користувачу та мешканцю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , може бути вирішене у судовому порядку. Фактично з 10.06.1993 позивачка постійно проживає у даній квартирі до сьогоднішнього дня. Продовжує володіти вказаною житловою квартирою. Добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, доглядає за квартирою, сплачує комунальні послуги та утримує її, постійно робить поточний та капітальний ремонти. Виготовила технічну документацію на дану квартиру. Жодних претензій до позивачки від відповідачів, чи інших осіб з приводу законності володіння нею квартирою АДРЕСА_4 , та залишається без власника, понад 10 років, не надходило. Позивачка звертається до суду, щоб набути у власність квартиру, в якій вона проживає з 10.06.1993, відомості про яку не зареєстровано в Державному реєстрі нерухомого майна. У даній квартирі АДРЕСА_2 , загальною площею 43,6 кв.м., житловою площею 26,9 кв.м., позивачка проживає по сьогоднішній день, тобто понад 30 років. Починаючи з 10.06.1993 позивачка, проживаючи у вищевказаній квартирі, добросовісно, відкрито, безперервно володіє нею. Просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на цю квартиру.
Ухвалою судді від 25.03.2026 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку загального позовного провадження. Встановлено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачці встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачам п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. 
Ухвалою суду від 12.05.2026 закрито підготовче провадження в зазначеній справі та призначено справу до судового розгляду.
Представник відповідача Державного підприємства «Дослідне господарство «Сквирське» інституту агроекології і природокористування Національної академії аграрних наук України в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі та на розсуд суду, вважає, що перешкод для задоволення позову немає.
Представник відповідача Сквирської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просить розгляд справи провести без його участі.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивачки.
За приписами частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
При цьому, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. За змістом ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. На підставі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Фактичні обставини, встановлені судом.
Судом встановлено, що зідно копії Ордеру №23 на жиле приміщення, видане ОСОБА_2 на сім`ю в складі з 2-х чоловік ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - дочки), на право займання 1 кімнати 16,4 кв.м. у квартирі АДРЕСА_5 . Ордер виданий на підставі рішення виконкому Сквирської міської Ради від 21.03.1981 за №29 (а.с.8). 
Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 19.05.1980 Бистрицькою сільською радою Ружинського району Житомирської області ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати - ОСОБА_2 , про що складено відповідний актовий запис № 31 (а.с.7).
Згідно з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 12.07.2005 Бистрицькою сільською радою Ружинського району Житомирської області ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис №19 (а.с.9). 
Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 17.11.2025 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 з 10.06.1993 (а.с.6 зворот). 
Згідно копії відомостей №12-2026/861 від 27.03.2026 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за адресою: АДРЕСА_6 зареєстрована 1 особа: ОСОБА_1 з 10.06.1993 по теперішній час (а.с.35).
На замовлення ОСОБА_1 ФОП ОСОБА_4 виготовлено технічний паспорт за Реєстраційним номером у Реєстрі будівельної діяльності ТІ01:8445-6575-2263-6327 від 18.11.2025 на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_7 (а.с.10-11). 
Відповідно до копії висновку про вартість майна, виготовленого СПД ФОП ОСОБА_5 оціночна вартість квартири     АДРЕСА_8 , станом на 20.11.2025 складає 168740,00 грн (а.с. 13-14).
Згідно наданого листа №97 від 24.11.2025 від Державного підприємства «Дослідне господарство «Сквирське» інституту агроекології і природокористування Національної академії аграрних наук України житловий багатоквартирний будинок АДРЕСА_3 перебуває на балансі ДП ДГ «Сквирське» ІАП НААН України. Так як у ДП ДГ «Сквирське» ІАП НААН України орган приватизації відсутній, тому питання щодо передачі у власність квартири АДРЕСА_2 постійному користувачу та мешканцю ОСОБА_1 може бути вирішене у судовому порядку (а.с.18).
Згідно відомостей КП КОР «Київське обласне БТІ» №БЦ-5459/1 від 25.11.2025 інвентаризація квартири АДРЕСА_3 не проводилась, відомості про право власності станом до 01.01.2013 відсутні (а.с.19).
15.12.2025 Сквирська міська рада на звернення адвоката з питанння приватизації (оформлення права власності) квартири АДРЕСА_2 повідомила, що на балансі (обслуговуванні) Сквирської міської ради багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_3 не перебував і не перебуває, оскільки він на баланс КП «Сквираблагоустрій» не передавався (а.с.21).
В державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 відсутні, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №461854072 від 27.01.2026 (а.с.12).
Згідно з відомостями, що містяться в застосунку «Дія», актовий запис про шлюб №178, складений 21.10.1995 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сквирського районного управління юстиції у Київській області містить відомості щодо прізвища нареченої до реєстрації шлюбу – Теплова, після реєстрації шлюбу – ОСОБА_1 .
Відповідно до акту опитування ОСОБА_6 , складеного адвокатом Ященком С.М. 27.01.2026, ОСОБА_6 повідомив, що проживає за адресою АДРЕСА_9 з кінця 1980-х років. По сусідству з його сім`єю проживала ОСОБА_1 зі своєю мамою, ОСОБА_2 та дочкою ОСОБА_7 , 1997 року народження. Після смерті мами ОСОБА_8 , з липня 2005 року, вона залишилася у квартирі проживати зі своєю донькою ОСОБА_7 . У вказаній квартирі АДРЕСА_10 ОСОБА_1 постійно проживає з 1980 років, тобто понад 30 років, ОСОБА_8 неодноразово робила косметичний ремонт у квартирі, сплачує комунальні послуги та несе інші витрати на утримання житла (а.с.22-23).
Відповідно до акту опитування ОСОБА_9 , складеного адвокатом Ященком С.М. 27.01.2026, ОСОБА_9 надала пояснення, що вона проживає по АДРЕСА_11 від свого народження, з весни 1988 року. З дитинства пам`ятає, що по сусідству з її сім`єю проживає ОСОБА_1 , яка проживала спочатку зі своєю мамою ОСОБА_2 , а після її смерті, з липня 2005 року стала проживати зі своєю донькою ОСОБА_7 , яка згодом виїхала в м.Київ. У вказаній квартирі АДРЕСА_10 ОСОБА_1 постійно проживає весь період, скільки пам`ятає, тобто понад 30 років. Світлана неодноразово робила косметичний ремонт у квартирі, сплачує комунальні послуги та несе інші витрати на утримання житла (а.с.24-25).
Суд, дослідивши письмові докази справи, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю, вимоги позивачки законні та обґрунтовані.
Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.
Відповідно до статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно зі статті 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до частини 1 статті 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.
За загальним правилом, особа набуває права власності за набувальною давністю, якщо вона добросовісно заволоділа чужим майном і відкрито та безперервно володіла цим майном протягом установленого строку.
Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.
Беручи до уваги, що Цивільний Кодекс набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 Цивільного Кодексу поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.
Відповідно до пунктів 9, 10, 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним Кодексом України.
Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.
Згідно з положеннями ч. 1 та 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у ч. 1 ст. 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).
Так, набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом ст. 2 ЦК України є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Право власності за набувальною давністю можна набути виключно на майно, не вилучене із цивільного обороту, тобто об`єкт володіння має бути законним
Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до ст. 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків.
При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник. Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у ЦК України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи.
Для нерухомого майна такий строк складає десять років. Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.
У постанові від 01 серпня 2018 року у справі № 201/12550/16-ц (провадження № 61- 19156св18) Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння.
За висновком Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном на певних правових підставах, які в подальшому відпали, подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Адже володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності, оскільки у цьому разі володілець володіє майном не як власник.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 добросовісно заволоділа чужим майном: квартирою АДРЕСА_2 та продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом більше десяти років.
Дослідивши обставини справи, оцінивши докази в сукупності, суд дійшов висновку про доведеність позивачем наявність умов, передбачених статтею 344 Цивільного кодексу України, необхідних для набуття права власності за набувальною давністю.
Враховуючи встановлені обставини, а також те, що позивачка добросовісно заволоділа майном і понад 10 років продовжує відкрито, вільно та безперешкодно користуватися квартирою для власного використання, дбає про його збереження, суд дійшов висновку, що є всі правові підстави для визнання права власності за позивачкою на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 43,6 кв.м., житловою площею 26,9 кв.м., за набувальною давністю.
На підставі ст.ст.16,316,328, 344 ЦК України та керуючись ст.ст. 4, 19, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Дослідне господарство «Сквирське» інтститутуагроекології і природокористування Національної академії аграрних наук України, Сквирської міської ради про визнання права власності на житло за набувальною давністю – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальної площею 43,6 кв.м., житловою площею 26,9 кв.м. за набувальною давністю.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрація: АДРЕСА_6 . 
Відповідач: Державне підприємств «Дослідне господарство «Сквирське» інституту агроекології і природокористування Національної академії аграрних наук України, ЄДРПОУ 20626291, місцезнаходження: Київська область, Білоцерківський район, м.Сквира, вул.Селекційна, буд.1
Відповідач: Сквирська міська рада, код ЄДРПОУ 04054961, місцезнаходження: Київська область, Білоцерківський район, м.Сквира, вул. Карла Болсуновського, буд. 28.

Суддя      С.С.Ловінська