П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/32360/25	

Перша інстанція: суддя Білостоцький О.В.,
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.01.2026 у справі № 420/32360/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України", Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, –

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом у якому просила:
- скасувати рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” від 25.02.2025 №ЦО-4625 про невстановлення ОСОБА_1 групи інвалідності з 01.04.2024;
- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про прийняття суми переплати пенсії на облік від 09.07.2025 №2537 про утримання з ОСОБА_1 переплати пенсії за період з 01.04.2024 по 31.03.2025 у розмірі 100 802,87 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, позивачу до 01.06.2026 було встановлено ІІ групу інвалідності.
Водночас, експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії було прийнято рішення №ЦО-4625 від 25.02.2025, яким позивачу групу інвалідності не встановлено з 01.04.2024 року.
Внаслідок вищевказаного, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було прийнято рішення про прийняття суми переплати пенсії з позивача за період з 01.04.2024 року по 31.03.2025 року у розмірі 100 802,87 грн.
Не погоджуючись із вищевказаними рішенням Державної установи “Український держаний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, позивач звернулась до суду задля їх оскарження.
Ухвалою суду по справі №420/32360/25 було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ч.5 ст.262 КАС України. Відповідачам запропоновано в 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на адміністративний позов. 
Державною установою “Український держаний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” відзиву у строк, встановлений судом, не надано.
Від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до суду надійшов відзив по справі, з якого вбачається, що відповідач позов не визнає та зазначає, що у зв`язку з невстановленням групи інвалідності з 01.04.2024 року відповідно до інформації з Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України”, що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України, від 25.02.2025 року №ЦО-4625, утворилась переплата в розмірі 100 802,87 грн., яка прийнята на облік в липні 2025 року. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було прийнято рішенням

Короткий зміст рішення та мотиви суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 29.01.2026 у справі № 420/32360/25 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовив. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що спірне рішення №ЦО-4625 від 25.02.2025 було прийнято на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження, та проведених медичних досліджень на базі державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України.
З цього ж приводу суд не вбачав підстав для задоволення позовних вимог, що стосуються рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про прийняття суми переплати пенсії на облік від 09.07.2025 №2537, оскільки вказане рішення є похідним від рішення Державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медики-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” №ЦО-4625 від 25.02.2025, яке судом в межах даної адміністративної справи скасовано не було.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов.
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:
- висновок суду першої інстанції щодо правомірності рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи ДУ «УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ УКРАЇНИ» від 25.02.2025 р. № ЦО-4625 суперечить самостійно встановленим судом обставинам щодо дії повноважень медико-соціальних експертних комісій та чинності виданих ними документами до 31.12.2024.
- застосована судом першої інстанції норма п. 51 Порядку підлягає застосуванню до випадків проведення моніторингу оцінювання, який, відповідно, регулюється Порядком здійснення моніторингу оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.12.2024 № 2107, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.12.2024 за № 1999/43344- інші доводи відтворюють зміст позовної заяви.

Обставини справи.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 21.03.2023 року за результатами первинного огляду Обласною медико-соціальною експертною комісією №1 було встановлено ІІ групу інвалідності через загальне захворювання на строк до 01.04.2024 року, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 451347 від 21.03.2023.
15.05.2024 позивачу за результатами повторного огляду Обласною медико-соціальною експертною комісією №1 було встановлено ІІ групу інвалідності через загальне захворювання на строк до 01.06.2026, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 886331 від 21.05.2024 року.
Враховуючи вищевказані обставини, позивач перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримувала пенсію по інвалідності.
27.12.2024 Державною установою “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” позивачу було надіслано лист №216/03-19, яким з метою проведення ретельного аналізу документів її медико-експертної справи та підтвердження законних підстав експертного рішення МСЕК щодо встановлення їй групи інвалідності її було викликано на обстеження до клініки ДУ “УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ УКРАЇНИ”. 
За результатами обстеження у клініці Державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України, на яке позивач прибула у встановлений у вищезазначеному листі час та пройшла обстеження у стаціонарі відділення експертизи з 20.01.2025 року по 24.01.2025 року, позивачці було видано виписку з медичної карти стаціонарного хворого №335, згідно якої їй встановлено наступний діагноз: 
- хронічна недостатність мозкового кровообігу ІІ ст. на тлі гіпертонічної хвороби ІІ ст., атеросклеротичного ураження брахіоцефальних артерій, екстравазальної компресії хребтових артерій у вигляді стійкого цефалічного синдрому, нерізко вираженої вестибулокоординаторної недостатності, органічного емоційно-лабільного розладу, диссомнії;
- хронічна вертеброгенна шийна та попереково-крижова полірадикулопатія, ремітуючи-рецидивуючий тип перебігу, фаза нестійкої ремісії з больовим (цервікалгія, люмбалшія), м`язово-тонічним синдромами, чутливими порушеннями правої верхньої кінцівки на тлі розповсюдженого остеохондрозу хребта з килами С3-С4, С4-С5, С5-С6, С6-С7 зі стенозом хребтового каналу, L4-L5, протрузії L5-S1 (за даними МРТ); 
- двобічний гонартроз ІІ ст., ПФС 0 ст.; 
- вузлова трансформація щитоподібної залози з локалізацією вузлових утворень в обох частках щитоподібної залози. ХАТ?
Разом з тим, за змістом витягу із спірного рішення №ЦО-4625 від 25.02.2025 експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України вбачається, що позивачу з 01.04.2024 року не встановлено групу інвалідності.
Внаслідок вищевказаного, 09.07.2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області було прийнято рішення про прийняття суми переплати пенсії на облік №2537, відповідно до якого у зв`язку з невстановленням групи інвалідності з 01.04.2024 на підставі інформації з витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи ДУ “УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ УКРАЇНИ” від 25.02.2025 №ЦО-4625, утворилась переплата за період з 01.04.2024 по 31.03.2025 в розмірі 100 802,87 грн.
Вважаючи вищевказані рішення протиправними, позивач звернулась до суду з адміністративним позовом про визнання їх протиправними та скасування.
Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З метою забезпечення належного захисту прав та законних інтересів громадян України, посилення протидії корупції в державних органах, недопущення зловживань у сфері медико-соціальної експертизи Радою національної безпеки і оборони України 22.10.2024 прийнято рішення «Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів».
Означене рішення введено в дію Указом Президента України від 22.10.2024 №732/2024.
Пунктом 1 рішення Ради національної безпеки і оборони України від 22.10.2024 «Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів» рекомендовано Офісу Генерального прокурора, Службі безпеки України, Державному бюро розслідувань, Національній поліції України, Національному антикорупційному бюро України прозвітувати у місячний строк про вжиті заходи реагування щодо виявлення, розслідування та протидії корупційним й іншим кримінальним правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів. За результатами проведеної роботи запропонувати відповідні кадрові та організаційні рішення.
Підпунктами «б-ґ» пункту 2 рішення Ради національної безпеки і оборони України від 22.10.2024 «Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів» Кабінету Міністрів України рекомендовано: 
- забезпечити утворення Міністерством охорони здоров`я України разом з Державним бюро розслідування, Службою безпеки України, Національною поліцією України, обласними, Київською міською військовими адміністраціями у тижневий строк робочих груп із перевірки рішень медико-соціальних експертних комісій щодо встановлення інвалідності посадовим особам відповідних державних органів (далі - робочі групи);
- у тримісячний строк доповідь про результати перевірки робочими групами обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій щодо встановлення інвалідності посадовим особам державних органів, у разі виявлення фактів необґрунтованого прийняття таких рішень - ініціювання їх перегляду в установленому порядку та інформування за наявності підстав правоохоронних органів, а також інших уповноважених органів для вжиття ними відповідних заходів реагування;
- підготовку та подання Міністерством охорони здоров`я України разом з Міністерством цифрової трансформації України на розгляд Кабінету Міністрів України у двотижневий строк плану цифровізації проходження всіх етапів медико-соціальних експертних комісій;
- проведення разом із Пенсійним фондом України, Державним бюро розслідувань, Національною поліцією України, Службою безпеки України у тижневий строк аудиту нарахувань пенсійних виплат по інвалідності посадовим особам державних органів.
На виконання рішення Ради національної безпеки і оборони України від 22.10.2024 «Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів» Кабінетом Міністрів України прийнято постанови від 25.10.2024 № 1207 «Про внесення зміни до пункту 4 Положення про медико-соціальну експертизу», від 08.11.2024 №1276 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317».
26.10.2024 Міністерством охорони здоров`я України видано наказ №1809 «Про покладання прав та обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ».
Пунктом 1 цього наказу права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ покладено на державну установу "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" з дати підписання цього наказу.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 26.10.2024 №1809 «Про покладання прав та обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ» також затверджено Положення про Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ.
У пункті 5 наказу Міністерства охорони здоров`я України від 26.10.2024 №1809 вказано про необхідність виконуючій обов`язки державного закладу "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України" (Валентині Зражевській) протягом двох робочих днів з дати підписання цього наказу забезпечити передачу медико-експертних справ, скарг та документів, які пов`язані з виконанням повноважень Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ, до державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" згідно з актом приймання-передачі.
Перелік повноважень, якими наділено комісією визначено в пункті 11 Положення про Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 26.10.2024 №1809, згідно із яким комісія:
- здійснює організаційно-методичне керівництво обласними, Київським та Севастопольським міськими центрами (бюро) медико-соціальної експертизи;
- розробляє комплексні заходи щодо профілактики і зниження рівня інвалідності, а також удосконалення порядку проведення реабілітації осіб з інвалідністю;
- проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, центральними міськими, міськими, міжрайонними, районними медико-соціальними експертними комісіями і в разі потреби скасовує їх;
- узагальнює та аналізує випадки необґрунтованого прийняття рішень обласними, центральними міськими, міськими, міжрайонними, районними комісіями та направлення осіб лікарсько-консультативними комісіями на огляд до комісій для встановлення інвалідності;
- повторно оглядає осіб, які оскаржили рішення обласних, Київської та Севастопольської центральних міських комісій, перевіряє якість розроблених ними індивідуальних програм реабілітації, здійснює контроль за повнотою і якістю виконання програми;
- проводить у складних випадках огляд хворих та осіб з інвалідністю за направленнями обласних, Київського та Севастопольського міських центрів (бюро) медико-соціальної експертизи;
- надає консультаційну допомогу фахівцям з питань проведення медико-соціальної експертизи та обласним, Київській та Севастопольській центральним міським комісіям;
- направляє в особливо складних випадках осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, для проведення медико-соціального експертного обстеження до державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова;
- на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або за запитом правоохоронних органів / органів спеціального призначення з правоохоронними функціями відповідно до абзацу четвертого пункту 13 цього Положення проводить перевірку обґрунтованості рішень та/або переогляд шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно відповідної особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, і приймає відповідні рішення. Медико-соціальна експертиза проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова. За результатом переогляду Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ приймає рішення щодо скасування, підтвердження, зміни попереднього висновку або формування нового висновку. У разі відмови особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення комісії. Виключними підставами для перенесення строку проведення повного медичного обстеження є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил;
- забезпечує здійснення обміну інформацією з питань, пов`язаних з організацією проведення медико-соціальної експертизи, відповідно до наказу МОЗ про покладення обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ на підприємство, установу або організацію, що належить до сфери управління МОЗ;
- впроваджує у практику роботи комісій наукові принципи і методи, розроблені науково-дослідними інститутами, готує пропозиції щодо вдосконалення медико-соціальної експертизи, узагальнює і поширює передовий досвід роботи;
- бере участь в акредитації обласних. Київського та Севастопольського міських центрів (бюро) медико-соціальної експертизи та атестації лікарів, які входять до складу комісій, вживає заходів до підвищення їх кваліфікації;
- проводить разом з профспілковими та громадськими організаціями осіб з інвалідністю конференції, наради, семінари з питань профілактики інвалідності, реабілітації та адаптації осіб з інвалідністю;
- бере участь у здійсненні заходів щодо профілактики інвалідності.
Пунктом 12 Положення про Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 26.10.2024 №1809, передбачено, що комісія має право:
- одержувати від державних органів, закладів охорони здоров`я, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і виду їх діяльності відомості, необхідні для роботи комісій;
- направляти осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, до лікувально-профілактичних закладів для проведення огляду з метою уточнення діагнозу і призначення відповідного лікування;
- подавати державним органам необхідні матеріали для вжиття щодо посадових осіб підприємств, установ та організацій, що порушують права осіб з інвалідністю, заходів впливу;
- допускати за письмовою заявою особи, що звертається для встановлення інвалідності, довірену особу на засідання комісії.
01.01.2025 набули чинності положення постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи», якою затверджено: Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії встановлення інвалідності. 
Абзацами 2 та 6 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» установлено, що повноваження, права і обов`язки медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи, а також повноваження, права і обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я припиняються 31.12.2024. 
Перевірка обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій, прийнятих до моменту припинення їх повноважень, прав і обов`язків, проводиться Центром оцінювання функціонального стану особи в порядку, встановленому для перевірки обґрунтованості рішень експертних команд відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою. 
Пунктом 10 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 № 1338 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що рішення про встановлення інвалідності, прийняті до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 № 1338 “Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи”, переглядаються Центром оцінювання функціонального стану особи з дотриманням вимог, встановлених цим Порядком.
За фактичними обставинами справи, виконання постанови по кримінальному провадженню №62024000000000923 від 21.10.2024 яка надійшла від Державного бюро розслідувань листом №3187-25/10-2-02-01 1348/25 від 31.01.2025 в якій визначено: 
1. Залучити у кримінальному провадженні №62024000000000923 від 21.10.2024 року в якості спеціалістів для проведення дослідження працівників ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України». 
2. Перелік питань, які підлягають дослідженню спеціалістами: Чи обґрунтовано прийняті рішення медико-соціальними експертними комісіями про встановлення групи інвалідності наступним особам: …898 ОСОБА_1 .
У подальшому, експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи здійснено перевірку обґрунтованості рішення медико соціальної комісії щодо встановлення позивачу ІІ групи інвалідності.
При цьому, під час розгляду справи судом встановлено, 27.12.2024 відповідачем на адресу позивача було надіслано лист, в якому було зазначено, що з метою проведення ретельного аналізу документів медико-експертної справи та підтвердження законних підстав експертного рішення МСЕК щодо встановлення позивачу групи інвалідності, її було викликано на обстеження до клініки ДУ “УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ УКРАЇНИ”. За результатами обстеження у клініці Інституту, на яке позивач прибула у встановлений у вищезазначеному листі час та пройшла обстеження в стаціонарним умовах, була оформлена виписка з медичної карти стаціонарного хворого №335 із зазначенням наявного у позивача медичного діагнозу. 
За наслідком такої перевірки, враховуючи результати обстеження, відповідачем прийнято оскаржуване рішення від 25.02.2025 №ЦО-4625 про невстановлення ОСОБА_1 групи інвалідності з 01.04.2024.
Мотивуючи такий індивідуальний акт експертною командою Центру оцінювання функціонального стану особи вказано, що Команда вивчила надану експертну документацію, та прийшла до висновку, що II (друга) група інвалідності, загальне захворювання, терміном на 2 роки з 01.04.2024 - встановлена необґрунтовано та не відповідає чинному законодавству. При оцінюванні функціонального стану ОСОБА_1 мають місце незначні патологічні зміни, які не дають підстав визнати його особою з інвалідністю. Підстава: «Постанова КМУ від 03.12.2009 № 1317». 
За результатами проведеного аналізу медико-експертної справи Позивача було встановлено, що ступені функціональних порушень органів та систем, зазначені у діагнозі Позивача, а також відповідний ступінь обмеження життєдіяльності, не відповідають критеріям для визначення групи інвалідності згідно з чинним законодавством.
За наслідком дослідження змістового наповнення оскаржуваного рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» від 25.02.2025 №ЦО-4625 колегією суддів установлено, що такий акт індивідуальної дії є цілком обґрунтованим, прийнятим суб`єктом владних повноважень у межах по повноважень та у спосіб, який передбачено вищенаведеними законодавчими приписами. 
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає правильними висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України”.

Доводи апеляційної скарги.

На рахунок позовних вимог про скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про прийняття суми переплати пенсії на облік від 09.07.2025 №2537 про утримання з ОСОБА_1 переплати пенсії за період з 01.04.2024 по 31.03.2025 у розмірі 100 802,87 грн, колегія суддів зазначає таке.
Згідно фактичних обставин у справі, отримавши лист ЦМСЕК МОЗ, у якому зазначено, що ОСОБА_1 є особою, яка у встановленому законом порядку невизнана інвалідом, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 було призупинено.
В подальшому пенсійним органом було прийнято рішення про прийняття суми переплати пенсії на облік від 09.07.2025 №2537 про утримання з ОСОБА_1 переплати пенсії за період з 01.04.2024 по 31.03.2025 у розмірі 100 802,87 грн.
Тобто, підставою для припинення ОСОБА_1 виплати пенсії по інвалідності та прийняття рішення про прийняття суми переплати пенсії на облік від 09.07.2025 №2537 слугувало саме рішення ЦМСЕК МОЗ про невизнання її особою з інвалідністю.
Відповідно до пункту 23 частини першої статті 4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).
Пов`язаними між собою можна уважати вимоги, що випливають з одних правовідносин, і, як наслідок, ґрунтуються на одних і тих самих фактичних даних.
Колегія суддів зазначає, що в позовній заяві ОСОБА_1 заявлено кілька вимог, які виникли із спільного юридичного факту, тобто мають єдину підставу позову.
У даному випадку, основною позовною вимогою є: скасування рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” від 25.02.2025 №ЦО-4625 про невстановлення ОСОБА_1 групи інвалідності з 01.04.2024, а похідною - скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про прийняття суми переплати пенсії на облік від 09.07.2025 №2537 про утримання з ОСОБА_1 переплати пенсії за період з 01.04.2024 по 31.03.2025 у розмірі 100 802,87 грн.
Отже, на переконання суду, відсутні підстав для задоволення основної позовної вимоги, в такому випадку похідна від неї позовна вимога також не підлягає задоволенню.
Вказане узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 18.03.2026 у справі №360/660/25.
Викладені в цій постанові мотиви та аргументи дають відповідь на всі суттєві доводи апеляційної скарги. 
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
При цьому апеляційний суд враховує, що, як неодноразово відзначав Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§§ 29-30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії», заява № 18390/91).
Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», заява № 49684/99).
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.01.2026 у справі № 420/32360/25 – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Суддя-доповідач 		О.І. Шляхтицький	
Судді	  	Г.В. Семенюк   А.Г. Федусик