Справа № 141/309/26
Провадження № 2/141/296/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2026 року      с-ще Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Демченко І.В.,
при секретарі судового засідання Бондаренко Н.М., за участю
представника відповідача ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з цим позовом, обґрунтовуючи його тим, що відповідач ОСОБА_2 01.06.2025 уклала з позивачем договір № 489332-КС-010 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Позивач свої зобов`язання за договором виконав, та надавпозичальнику грошові кошти в розмірі 75000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № 4149-4990- 7450-6377, яку остання вказала при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті.
Натомість відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за Договором № 489332-КС-010, в зв`язку з чим станом на 07.04.2026 року у неї утворилась заборгованість в розмірі254 250,00 грн, що складається з: прострочених платежів по тілу кредиту – 75 000,00 грн; прострочених платежів по процентах – 126 750,00 грн; заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ - 37 500,00 грн; прострочених платежів за комісією – 15 000,00 грн, які позивач просить стягнути на його користь з відповідача.
Ухвалою суду від 29.04.2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У відзиві на позовну заяву відповідач не заперечувала факту укладення договору та отримання кредитних коштів, однак не погодилась зі стягненням з неї процентів, комісій, штрафних санкцій та інших нарахувань, які вважає надмірними неспівмірними і такими, що суперечать принципам справедливості, добросовісності та розумності. Вказала, що прострочення зобов`язань виникло внаслідок складних життєвих обставин, вона перебуває у вкрай важкому матеріальному становищі і пережила тяжку особисту трагедію – загибель сина, що суттєво вплинуло на її психологічний стан та матеріальне становище. Також вважає, що причиною утворення боргу стали саме непрозові й неприйнятні умови кредитування а сума, яку просить стягнути позивач, є непропорційною, завищеною, економічно необгрунтованою.
Вказує, що згідно з положеннями ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Просить у задоволенні позову відмовити.
Ухвалою суду від 28.05.2026 за клопотанням відповідача у позивача витребувані додаткові інформація та документи.
У відповіді на відзив та додаткових поясненнях, наданих на виконання ухвали суду, позивач з доводами та запереченнями відповідача не погодився, зазначив, що під час укладення договору позичальникотримав всю інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, а також підтвердив, що уважно ознайомився з текстом Договору та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», добровільно погодився з умовами договору і за весь час дії договору не звертався з заявою про його розірвання. Всі істотні умови договору, зокрема ті, які визначають зобов`язання позичальника, встановлені саме у кредитному договорі, який відповідач уклав з позивачем.Відповідач не надав суду докази здійснення ним всіх платежів за кредитним договором у розмірі та строк, встановлені договором.
В судове засідання представник позивача не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, натомість подав заяву про розгляд справи без його участі і про підтримку ним позовних вимог.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позов.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні ним правовідносини:
01.06.2025 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та ОСОБА_2 укладено договір № 489332-КС-010 про надання кредиту в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця, який позичальник підписала одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Факт укладення договору відповідачем не оспорюється.
Відповідно до умов договору, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику (відповідачу) грошові кошти у розмірі 75000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку та на умовах, визначених договором та Правилами про надання грошових коштів у кредит.Строк, на який надається кредит, становить 24 тижні.
Процентна ставка за кредитом є фіксованою і незмінною протягом усього строку кредитування і становить 1 %в день.
Згідно п. 4.2. кредитного договору, позичальнику здійснюється нарахування процентів за зниженою процентною ставкою, вказаною у п. 10.2. договору, починаючи з першого дня користування кредитом. Позичальник зберігає можливість сплати процентів за зниженою процентною ставкою, протягом усього періоду дії договору за умови сплати позичальником своєчасно і у повному обсязі процентів, комісії та частини суми наданого кредиту, в порядку та в розмірах, зазначених в графіку платежів, що вказаний в п. 4.2.2. та додатку №1 до договору. У разі несплати позичальником у повному обсязі платежу, передбаченого графіком платежів та не погашення заборгованості із внесення платежу, передбаченого графіком платежів протягом наступних 7 (семи) діб, починаючи з 8 (восьмого) дня прострочення внесення платежу, передбаченого графіком платежів, подальше нарахування процентів здійснюється за стандартною процентною ставкою до закінчення строку кредитування за цим договором.
Договором узгоджено графік платежів, яким встановлені кількість платежів, дати та суми платежів, загальні суми, які підлягають до сплати за умови дотримання цього графіку позичальником.
У разі прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом та/або комісії та/або комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів (якщо умови додаткової угоди до цього договору передбачають сплату комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів) та/або суми кредиту у визначені цим договором терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 700 000 % річних від суми заборгованості в силу положень статті 625 Цивільного кодексу України. Проценти річних нараховуються за кожен день прострочення на суму заборгованості, що включає прострочені проценти за користування кредитом та/або суму простроченої комісії та/або комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів (якщо умови додаткової угоди до цього договору передбачають сплату комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів) та/або суму неповернутого кредиту, та не нараховуються на раніше нараховані проценти на підставі статті 625 Цивільного кодексу України. При цьому проценти річних нараховуються на суму заборгованостіза кожен день прострочення у сумі, що не перевищує 2 (два) відсотка від неповернутої позичальником суми кредиту (абзац 1, абзац 2 п. 7.5. кредитного договору).
Згідно з п.11.3 договору підписуючи цей договір, позичальник підтверджує, що до його укладення уважно ознайомився з текстом цього договору та Правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема, частиною другою та п`ятою статті 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на вебсайтікредитодавця, що забезпечує вірне розуміння позичальником сутіфінансовоїпослуги без нав`язування їїпридбання.
Паспортом споживчого кредиту, який підписаний кредитодавцем та відповідачем, визначено інформацію про кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, та іншу інформацію.
Ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідач не заперечує отримання нею кредитних коштів. Крім того, цей факт підтверджується довідкою ТОВ «ПрофітГід» та випискою за рахунком, наданою АТ КБ «Приватбанк» на підставі ухвали суду, з яких вбачається, що 01.06.2025 грошові кошти в сумі 75000 грн зараховано на банківську картку, вказану позичальником у договорі про надання кредиту та в анкеті клієнта.
Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 489332-КС-010 від 01.06.2025 станом на 07.04.2026 загальна заборгованість складає 254250,00 грн, з яких: за тілом кредиту – 75 000,00 грн; за процентами – 126750,00 грн; за відсотками відповідно до ст. 625 ЦКУ - 37 500,00 грн; комісією – 15000,00 грн.
З наданого розрахунку вбачається, що відповідач платежів за договором не здійснювала, і під час розгляду справи відповідач цього не спростувала.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. ст. 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
Наявними у справі доказами підтверджується факт надання відповідачу кредитних коштів на умовах, встановлених договором№ 489332-КС-010 від 01.06.2025 про надання кредиту, однак ОСОБА_2 допустила прострочення виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами укладеного договору, з огляду на це вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 75000,00 грн і за процентами в розмірі 126750,00 грн підлягають задоволенню.
Доводи відповідача щодо несправедливості і неспівмірності розміру процентів, заявлених до стягнення, непрозорості умов договору суд не бере до уваги, оскільки проценти нараховані у відповідності до умов договору і в межах строку кредитування. Розмір процентів за договором визначений з урахуванням встановлених законом обмежень денної процентної ставки. Позичальник при укладенні договору підтвердила, що вона ознайомилась з умовами договору, отже, умови договору її влаштовували, і на час укладення договору вона, очевидно, не вважала їх несправедливими або незрозумілими, оскільки від укладення цього договору не відмовилась. Крім того, відповідач мала можливість відмовитись від договору протягом 14 днів з дати його укладення, про що прямо зазначено в договорі, але цього також не зробила.
Поряд з цим, визначаючись щодо позовних вимог про стягнення відсотків відповідно до ст. 625 ЦКУ та комісії, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
24 лютого 2022 року у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 в Україні введено воєнний стан. В подальшому, Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» неодноразово продовжено строк дії воєнного стану в Україні й по теперішній час.
Оскільки кредитний договір № 489332-КС-010було укладено між сторонами в період дії в Україні воєнного стану, 01.06.2025, суд вважає безпідставними нарахування позивачем суми заборгованості по процентах відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі 37500,00 грн, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом – витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Отже, законом передбачено право банку чи іншої фінансової установи–кредитодавця, встановлювати в договорі і вимагати сплати від позичальника комісій за додаткові та супутні послуги, пов`язані, зокрема, з наданням кредиту.
Водночас встановлення комісії за дії, які не є послугою, суперечить положенням закону.
В кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням кредиту, що надаються позивачу та за які кредитодавцем встановлена комісія за надання кредиту. Крім того, в додаткових поясненнях позивач підтвердив, що додаткові та/або супутні послуги за договором відсутні.
Надання позичальнику кредитних коштів є реалізацією обов`язку кредитодавця, який він взяв на себе за умовами кредитного договору, що і складає суть діяльності кредитодавця як фінансової установи.
ВП ВС у постанові від 13.07.2022 у справі №363/1834/17 зазначив, що банк неповноважний стягувати з позичальника плату за дії, які не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам самого банку.
Також, колегія суддів ВП ВС у постановах від 13.07.2022 у справі №363/1834/17, 01.06.2021 у справі № 910/12876/19 зауважила, що сторони не можуть у договорі визначати взаємні права й обов`язки у спосіб, який суперечить існуючому публічному порядку, порушує положення Конституції України, не відповідає передбаченим статтею 3 ЦК України загальним засадам цивільного законодавства, що обмежують свободу договору, зокрема справедливості, добросовісності, розумності (пункт 6 частини першої вказаної статті). Домовленість сторін договору про врегулювання відносин усупереч існуючим у законодавств обмеженням не спричиняє встановлення відповідного права та/або обов`язку, як і його зміни та припинення. Тому підписання договору не означає безспірності його умов, якщо вони суперечать законодавчим обмеженням.
Таким чином, вимога про стягнення комісії за надання кредиту є недоведеною і задоволенню не підлягає.
Згідно з частиною 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволени хпозовних вимог, отже, з Відповідача на користь Позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 2419,44 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 263-265, 268 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (код ЄДРПОУ: 41084239, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411) заборгованість за договором № 489332-КС-010 про надання кредиту від 01.06.2025 року в розмірі 201750,00 грн (двісті одна тисяча сімсот п`ятдесят гривень 00 коп.), з яких: заборгованість за тілом кредиту – 75000,00 грн (сімдесят п`ять тисяч гривень 00 коп.); заборгованість за процентами – 126750,00 грн (сто двадцять шість тисяч сімсот п`ятдесят гривень 00 коп.).
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2419,44 грн (дві тисячі чотириста дев`ятнадцять гривень 44 коп.).
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Учасники справи, яким повне рішення суду не було вручене у день його складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення складено і підписано 25.06.2026.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, м. Київ, 01133, код ЄДРПОУ 41084239.
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 .

Суддя І.В. Демченко