Справа № 589/753/26 
Провадження № 2/589/1778/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року	м. Шостка	

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Прачук О.В.,
з участю секретаря судового засідання Носовської В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шостка у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 
- про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «Свеа Фінанс» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи вимоги тим, що 08 грудня 2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір № 1944531 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». За вказаним договором ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання виконало та надало позичальнику грошові кошти у розмірі 23 500,00 грн, шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_1 , що підтверджується документом від надавача платіжних послуг ТОВ «Пейтек». Разом з тим 10.12.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору № 1944531, відповідно до якої сторони договору домовились про збільшення суми кредиту та відповідачу була надано кредитни кошті у розмірі 2000,00 грн. У загальному розмірі ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 25 500,00 грн. 
28.07.2025 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-25/25, відповідно до якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило ТОВ «Свеа Фінанс» право вимоги до боржників, у тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1944531 від 08.12.2024. Відповідач на користь нового кредитора жодних платежів станом на дату подання позовної заяви не здійснювала. 
Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача на його користь ТОВ «Свеа Фінанс» заборгованість за кредитним договором в розмірі 49 722,06 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 662,40 грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач про день, час і місце розгляду справи була неодноразово повідомлена належним чином, однак в судове засідання жодного разу не з`явилась, про причину своєї неявки суд не повідомила, клопотань про розгляд справи у її відсутності не надала.
Беручи до уваги згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, доходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 08 грудня 2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір № 1944531 про надання споживчого кредиту за умовами якого відповідачу надано кредит в сумі 23 500 строком на 360 днів.
Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживання та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору (п. 1.4. Договору).
Відповідно до п. 1.5.1 Договору стандартна процентна ставка становить 1 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору.
У пункті 2.1. Договору зазначено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
Зазначений кредитний договір був підписаний відповідачем у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором В673.
Отримання відповідачем кредитних коштів у сумі 23 500,00 грн на платіжну карту № НОМЕР_1 підтверджується листом ТОВ «Пейтек Україна» № 20250730-2000 від 30.07.2025, що свідчить про виконання ТОВ «Селфі Кредит» взятих на себе за кредитним договором зобов`язань.
Крім того 10.12.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору № 1944531 про надання споживчого кредиту, за умовами якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 2000,00 грн, у зв`язку з чим погодили наступні зміни до Договору: викласти п. 1.2 Договору в новій редакції: «сума кредиту (загальний розмір) складає 25 500,00 грн. Тип кредиту кредит.»; викласти додаток № 1 до Договору в новій редакції, що додається; враховуючи збільшення загальної суми кредиту, сторони також визначають, що на момент укладення цієї додаткової угоди: денна процентна ставка складе: за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 1 % в день;
Зазначена додаткова угода була підписана відповідачем у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Н603.
Отримання відповідачем кредитних коштів у сумі 2000,00 грн на платіжну карту № НОМЕР_1 підтверджується листом ТОВ «Пейтек Україна» № 20250730-2001 від 30.07.2025, що свідчить про виконання ТОВ «Селфі Кредит» взятих на себе за додатковою угодою зобов`язань.
28.07.2025 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-25/25, відповідно до якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило ТОВ «Свеа Фінанс» право вимоги до боржників, у тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1944531 від 08.12.2024.
ОСОБА_1 свої зобов`язання щодо повернення кредиту та нарахованих процентів за кредитним договором № 1944531 від 08.12.2024 не виконала.
Таким чином, ТОВ «Селфі Кредит» є новим кредитором, так як набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 1944531 від 08.12.2024, а тому вправі вимагати погашення відповідачем заборгованості згідно з кредитним договором.
Як вбачається з розрахунку заборгованості по договору № 1944531 від 08.12.2024 ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 49 722,06 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 12 748,96 грн, заборгованість за відсотками – 24 223,1 грн, пеня – 12 750 грн. 
Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
У ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 ст. 639 ЦК України).
Нормою ст. 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Пунктами 5-7 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає порядок укладення електронного договору.
Так пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі «Інтернет» або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.
За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Ст. 527 ЦК України передбачає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто.
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Стаття 625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» є новим кредитором, так як набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором №1944531 від 08.12.2024, а тому вправі вимагати погашення відповідачем заборгованості згідно з кредитним договором.
Оскільки ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, проте погодилась на вказані умови під час ознайомлення та підписання кредитного договору, обов`язкові платежі в рахунок повернення кредитних коштів не здійснював, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість у розмірі 36 972,06 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 12 748,96 грн, заборгованість за відсотками – 24 223,1 грн, тому суд дійшов висновку що позовні вимоги в цій частині є обґрунтовані та підлягають до задоволення.
Разом з тим, у стягненні з відповідача пені у розмірі 12 750,00 грн за договором № 1944531 від 08.12.2024 необхідно відмовити, з огляду на таке.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022, а також п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 у справі № 183/7850/22 зазначив тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).
Такі наслідки полягають у тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 на території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і діє дотепер.
З огляду на викладене, відповідач звільняється від сплати пені, нарахованої за даним договором під час дії воєнного стану, вказана пеня підлягає списанню, внаслідок чого позов в цій частині задоволенню не підлягає.
Оскільки відповідачем до суду не надано відзив на позовну заяву, з правовим обґрунтуванням своїх заперечень, доказів на їх підтвердження, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в сумі 36 972,06 грн.
Щодо відшкодування судових витрат, заявлених позивачем, то слід зазначити наступне.
За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, згідно копії платіжного доручення № 619 від 30.01.2026 (а.с.1) позивачем було сплачено 2 662,40 грн судового збору, які підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем пред`явлено позов на загальну суму 49 722,06 грн, і судом такий позов задоволено частково на суму 36 972,06 грн, що складає 74,36 % від ціни позову. Відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 979,76 грн (2 662,40 грн. * 74,36%).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 5, 7, 12, 13, 76-81, 133, 137, 141, 263-265, 272, 279, 280-284, 354 ЦПК України, суд,- 

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити частково
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість за кредитним договором №1944531 від 08.12.2024 в сумі 36 972 грн 06 к. та суму сплаченого при подачі позову судового збору пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1 979 грн 76 к., загалом визначивши до стягнення 38 951 грн 82 к.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Свеа Фінанс» (вул. Іллінська, буд.8, м. Київ, код ЄРДПОУ 37616221).
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області          О.В.Прачук