УХВАЛА

27 квітня 2026 року 
м. Київ

справа №990/140/26
адміністративне провадження № П/990/140/26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бившевої Л.І.,
суддів: Юрченко В.П.,  Ханової Р.Ф.,  Хохуляка В.В.,  Блажівської Н.Є., 
розглянув матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Вищої ради правосуддя (04050, м. Київ, вул. Студентська, буд. 12-а) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) 23.04.2026 звернулася до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Вищої ради правосуддя (далі - ВРП, відповідач), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Третьої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 25.03.2026 про відмову у притягненні суддів Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності; 
- зобов`язати ВРП здійснити новий розгляд дисциплінарної скарги ОСОБА_1 з урахуванням висновків суду.
На обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що оскаржуване рішення відповідача є не обґрунтованим, прийнятим з порушенням права на справедливий розгляд, містить численні фактичні помилки та ґрунтується на довільній оцінці доказів. 
Позивака наголошує, що ВРП в оскаржуваному рішенні не надала належної оцінки висновкам дисциплінарного інспектора про наявність ознак у діях суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дисциплінарного проступку, не спростувала їх аргументовано, обмежившись загальними твердженнями.
Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує: чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства; чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; чи немає підстав, встановлених цим Кодексом, для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.
За наслідками перевірки матеріалів поданої до Суду позовної заяви колегія суддів встановила, що у відкритті провадження за вказаним позовом необхідно відмовити, з огляду на таке.
Право особи на доступ до правосуддя гарантоване статтею 55 Основного Закону, положення якого є нормами прямої дії. Відповідно до наведеної статті Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, місцевого самоврядування, громадських об`єднань і посадових осіб.
Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини четвертої статті 22 КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Рахункової палати, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, .
Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, бездіяльності Кабінету Міністрів України передбачені статтею 266 КАС України. 
Правила цієї статті поширюються, зокрема, на розгляд адміністративних справ щодо законності, дій чи бездіяльності Вищої ради правосуддя, законності рішень Вищої ради правосуддя, ухвалених за результатами розгляду скарг на рішення її Дисциплінарних палат (пункти 2, 3, 4 частини першої статті 266 КАС України). 
Частиною десятою статті 131 Конституції України встановлено, що відповідно до закону в системі правосуддя утворюються органи та установи для забезпечення добору суддів, прокурорів, їх професійної підготовки, оцінювання, розгляду справ щодо їх дисциплінарної відповідальності, фінансового та організаційного забезпечення судів.
В Україні діє Вища рада правосуддя, яка розглядає скарги на рішення відповідного органу про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді чи прокурора (пункт 3 частини першої статті 131 Конституції України). 
Законом України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII) врегульовано порядок дисциплінарного провадження щодо судді. Відповідно до частини першої статті 107 цього Закону право на звернення зі скаргою щодо дисциплінарного проступку судді (дисциплінарною скаргою) має будь-яка особа. Громадяни здійснюють зазначене право особисто або через адвоката, юридичні особи - через адвоката, органи державної влади та органи місцевого самоврядування - через своїх керівників або представників.
Згідно зі статтею 108 Закону № 1402-VIII дисциплінарне провадження щодо судді здійснюють дисциплінарні палати ВРП у порядку, визначеному Законом України [від 21.12.2016 №1798-VІІІ] «Про Вищу раду правосуддя», з урахуванням вимог цього Закону.
Відповідно до частин першої, третьої статті 51 Закону № 1798-VІII право оскаржити рішення Дисциплінарної палати у дисциплінарній справі до ВРП має суддя, щодо якого ухвалено відповідне рішення. Скаржник має право оскаржити рішення Дисциплінарної палати у дисциплінарній справі до ВРП за наявності дозволу Дисциплінарної палати на таке оскарження. Скарга на рішення Дисциплінарної палати може бути подана виключно до ВРП.
Згідно з частиною другою статті 52 цього Закону право на оскарження до суду рішення ВРП, ухваленого за результатами розгляду скарги на рішення Дисциплінарної палати, має суддя, щодо якого було ухвалено відповідне рішення, та скаржник, якщо рішення ВРП ухвалене за його скаргою.
Отже, статус, повноваження, засади організації та порядок діяльності ВРП стосовно розгляду скарг та здійснення дисциплінарного провадження щодо судді визначають Конституція України, закони № 1402-VIII та № 1798-VIІІ.
Як убачається з матеріалів позовної заяви, ОСОБА_1 реалізувала своє право на звернення до ВРП зі скаргою на суддів, у якій навела факти, що свідчили, на її думку, про вчинення ними дисциплінарних проступків. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.03.2025 у справі № 990/11/25 зазначила, що позивач, хоч і наділений правом подати скаргу на дії судді та ініціювати в такий спосіб дисциплінарне провадження, але не є безпосереднім учасником правовідносин, які виникають у зв`язку з вирішенням питання про притягнення судді до дисциплінарної відповідальності. 
За таких обставин, умови і порядок оскарження актів, дій та бездіяльності ВРП та її Дисциплінарних палат у питаннях, які вирішуються під час дисциплінарного провадження щодо судді, зокрема в аспекті відкриття чи відмови у відкритті дисциплінарної справи, чітко регламентовані у Законі № 1798-VIІІ, який не передбачає судового контролю адміністративного суду.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Отже враховуючи, що розгляд цього спору з огляду на його предмет перебуває поза межами не лише юрисдикції адміністративних судів, а й взагалі не підлягає судовому розгляду, у відкритті провадження у цій справі слід відмовити без роз`яснення позивачеві, до суду якої юрисдикції належить його вирішення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 22, 170, 248, 266, 295 КАС України, Суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті провадження у справі № 990/140/26 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її прийняття та набирає законної сили після її перегляду в апеляційному порядку або після закінчення строку на апеляційне оскарження.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

Л.І. Бившева
В.П. Юрченко 
 Р.Ф. Ханова 
 В.В. Хохуляк 
 Н.Є. Блажівська ,
Судді Верховного Суду