ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 460/6008/25 пров. № А/857/49714/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді Курильця А.Р., 
суддів Кузьмича С. М., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року в справі № 460/6008/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,-

суддя в 1-й інстанції – Дуляницька С.М.,
час ухвалення рішення – 20 жовтня 2025 року,
місце ухвалення рішення – м. Рівне,
дата складання повного тексту рішення – 20 жовтня 2025 року,

в с т а н о в и в:

У березні 2025 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, в якому просив:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області від 25 лютого 2025 року № 172750006924 у призначенні пенсії на пільгових умовах, як учаснику бойових дій, у відповідності до вимог п.4 ч.1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Волинській області призначити з 18 лютого 2025 ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно п.4 ч.1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", як учаснику бойових дій, зарахувавши до його загального страхового стажу періоди участі в бойових діях на території Демократичної республіки Афганістан з 06 липня 1988 року по 15 лютого 1989 року в трикратному розмірі;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області виплачувати з 18 лютого 2025 року ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно п.4 ч.1 ст.115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області від 25.02.2025 №172750006924 про відмову у призначені пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Волинській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 18 лютого 2025 року дострокову пенсію за віком відповідно до п.4 ч.1 ст.115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, зарахувавши до його загального страхового стажу період проходження військової служби та участі в бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан з 06 липня 1988 року по 15 лютого 1989 року в трикратному розмірі.
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач в подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове відмову в задоволенні позову.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що страховий стаж позивача становить 24 роки 07 місяців 20 днів. До страхового стажу всі періоди роботи. Позивачу період проходження військової служби та участі в бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан з 06 липня 1988 року по 15 лютого 1989 року зарахований до страхового стажу в трикратному розмірі, що підтверджується розрахунком стажу. Відтак, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області прийнято рішення № 172750006924 від 25 лютого 2025 року про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком, як учаснику бойових дій згідно статті Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини 4 статті 304 КАС України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження позивач отримав 09.04.2026 року, згідно з рекомендованим відправленням № R067135292866.
Також на виконання приписів КАС України, копія апеляційної скарги надіслана безпосередньо скаржником згідно з трек номера 0505505023417.
Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 20 жовтня 1997 року.
18.02.2025 позивач звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 статті 115 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. 
З урахуванням принципу екстериторіальності, зазначену заяву позивача розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Волинській області та 25.02.2025 прийнято рішення №172750006924 про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 25 років. 
У цьому рішенні вказано, що заявник не працює. Згідно наданих документів та даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж становить 24 роки 07 місяців 20 днів. До страхового стажу зараховано всі періоди роботи згідно поданих документів. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що подані позивачем документи були достатніми для зарахування періоду проходження військової служби та участі в бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан у період з 06.07.1988 по 15.02.1989 до страхового стажу, з розрахунку один місяць за три місяці.
За таких обставин, суд дійшов висновку щодо необхідності для повного відновлення порушеного права позивача визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області про відмову у призначенні пенсії та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Волинській області призначити позивачу дострокову пенсію за віком відповідно до п.4 ч.1 ст.115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, зарахувавши до його загального страхового стажу період проходження військової служби та участі в бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан з 06.07.1988 по 15.02.1989 в трикратному розмірі.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Основні принципи, засади та механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, а також порядок призначення і виплати пенсій визначені Законом №1058-IV.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії рф у Донецькій та Луганській областях, а також особи, яким встановлено інвалідність унаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних із виконанням військових чи службових обов`язків.
Крім того, право на дострокову пенсію мають особи, яким надано статус учасника бойових дій або особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а також дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України.
Зазначеним категоріям осіб дострокова пенсія призначається після досягнення чоловіками 55-річного, а жінками 50-річного віку, за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків та не менше 20 років у жінок.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 18.02.2025 звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 статті 115 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, однак рішення відповідача в такому призначенні відмовлено, оскільки страховий стаж становить 24 роки 07 місяців 20 днів.
На переконання позивача, відповідач протиправно не врахував період проходження військової служби та участі в бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан з 06 липня 1988 року по 15 лютого 1989 року в трикратному розмірі. 
Зазначені доводи підтримані судом першої інстанції, що й стало підставою для задоволення вимог адміністративного позову.
Однак колегія суддів зазначає, що такі висновки не відповідають фактичним обставинам справи, адже з розрахунку стажу позивача за формою РС-право, вбачається, що період з 06.07.1988 по 28.03.1989 (служба в період інших бойових дій), який тривав 8 місяців 23 дні, врахований пенсійним органом в пільговому (кратному) обчисленні. Кратність 3.
Відтак страховий стаж позивача з 06.07.1988 по 28.03.1989 з урахуванням кратності становить 2 роки 2 місяці 9 днів.
Отже висновки суду першої інстанції щодо не зарахування позивачу періоду з 06.07.1988 по 15.02.1989 з розрахунку один місяць служби за три місяці (в «трикратному розмірі») до його страхового стажу, є помилковими.
Разом з цим, страховий стаж ОСОБА_1 , з урахуванням кратного періоду з 06.07.1988 по 28.03.1989, становить лише 24 роки 7 місяців та 20 днів, що не є достатнім стажем, для призначення пенсії відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV.
З огляду на наведене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області від 25.02.2025 №172750006924 про відмову у призначені пенсії ОСОБА_1 , є правильним та скасуванню не підлягає.
Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Відповідно до п.4 ч.1, ч.2 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Переглянувши рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення через невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.
Керуючись ст.ст.308,315,317,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області задовольнити.
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року в справі № 460/6008/25 скасувати та ухвалити постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 17 червня 2026 року.