Справа № 581/199/26 
Провадження № 1-кп/581/28/26 

В И Р О К 
і м е н е м У к р а ї н и  

29 квітня 2026 року сел. Липова Долина 

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , в присутності прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12026205510000037 від 16 березня 2026 року за обвинуваченням 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження та проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, 

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. 
14 березня 2026 року близько 17 год 00 хв, перебуваючи на території домогосподарства в АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту зі знайомим ОСОБА_5 у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень останньому. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, ОСОБА_4 , в момент, коли ОСОБА_5 знаходився в положенні стоячи обличчям навпроти нього наніс один удар кулаком лівої руки по правому оку ОСОБА_5 , після чого не припиняючи своїх дій ОСОБА_4 лівою рукою схопив ОСОБА_5 за шию з правої сторони, таким чином здійснив тиск рукою на шию та повалив на землю. Дані протиправні дії ОСОБА_4 були припинені присутніми особами.
Своїми діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження, які відповідно до висновку експерта №64 від 17 березня 2026 року є легкими.
Під час досудового розслідування 9 квітня 2026 року між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог статті 471 КПК України.
9 квітня 2026 року обвинувальний акт із угодою про примирення надійшли до суду.
Згідно із угодою про примирення сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за частиною 1 статті 125 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, примирився та попросив вибачення у потерпілого, потерпілий вибачив обвинуваченого, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання, зокрема, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, узгодили призначення покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – 850 грн. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні судом було заслухано прокурора ОСОБА_3 , яка вказала про наявність підстав для затвердження угоди, обвинуваченого ОСОБА_4 , який визнав провину у вчиненому, попросив вибачення у потерпілого, потерпілого ОСОБА_5 , який пробачив обвинуваченого. 
Всі учасники провадження просили суд затвердити угоду про примирення.
Дослідивши також матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.
Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до частини 3 статті 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Частиною 1 статті 475 КПК України передбачено, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 України, яке згідно зі статтею 12 КК України є кримінальним проступком. 
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком правильно розуміє права, визначені пунктом 1 частини 4 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною 1 статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. 
Суд переконався, що ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та міри покарання, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом також роз`яснено ОСОБА_4 те, що у разі невиконання угоди про примирення відповідно до статті 476 КПК України потерпілий має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального і Кримінального кодексів України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.
При перевірці умов угоди на відповідність вимогам Кримінального кодексу України та інтересам суспільства суд враховує те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, розкаявся в його вчиненні.
Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставини, що обтяжують покарання, відсутні.
ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженої міри і виду покарання. Характер взятих обвинуваченим на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
На час ухвалення вироку запобіжні заходи до обвинуваченого не застосовано, клопотання про їх застосування не надходило.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись статтями 314, 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення, укладену 9 квітня 2026 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, та призначити йому визначене в угоді покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – 850 грн.
Запобіжний захід не обирати.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5 - 7 статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами 6 чи 7 статті 474 цього Кодексу;
3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною 3 статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На виконання вимог частини 6 статті 376 КПК України копію вироку після його проголошення вручити учасникам справи. 

Суддя               ОСОБА_1