Справа № 439/1945/25
Провадження № 2/439//593/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Рахімової О.В.,
за участю секретаря судового засідання Скорик І.Б.,
представника позивача Пилипчук Л.М.,
представника відповідача ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні ( режим відео конференція) в приміщенні суду в м. Броди в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Пилипчук Л.М. звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини.
Позов мотивовано тим, що судовим наказом виданим Бродівським районним судом Львівської області 28.05.2019 по справі № 439/771/19 з нього стягуються на користь відповідачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі заробітку (доходу) починаючи з 15.05.2019 і до досягнення донькою повноліття
Позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у другому шлюбі у нього народився син ОСОБА_5 . Відтак його сімейне становище змінилося. 
Окрім того, судовим наказом виданим Рівненським міським судом Рівненської області 19 травня 2025 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 12.05.2025. Також, рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 15 липня 2025 р. за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 стягнуто з останнього на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку(доходу) ОСОБА_2 аліменти на її утримання щомісячно починаючи з 03 червня 2025 року та до досягнення дитиною ОСОБА_5 3-х річного віку. Відтак на сьогоднішній день аліментні зобов`язання ОСОБА_2 сумарно перевищують 1\2 частину його заробітку(доходу) та становлять майже 67% заробітку.
А тому, просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу виданого Бродівським районним судом Львівської області 28 травня 2019 року по справі № 439/771/19 на користь ОСОБА_7 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з розміру 1/4 частини до розміру 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 04 березня 2026 року заочне рішення Бродівського районного суду Львівської області від 23.01.2026 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 - скасовано.
Позивач в судове засідання не з`явився. 
Представник позивача адвокат Пилипчук Л.М., в судовому засіданні позов підтримала, просить суд його задовольнити з підстав викладених у позові. Додала, що не знає чи позивач фактично проживає з новою дружиною та сином ОСОБА_5 . Позивач на сьогоднішній день є військовослужбовцем, тому де саме він зараз знаходиться їй, як представнику невідомо.
Відповідач в судове засідання не з`явилася.
Представник відповідача адвокат Онищук Т.Н. в судовому засіданні позов заперечив, просив відмовити в його задоволенні, додавши, що така справа з аналогічними позовними вимогами вже розглядалась неодноразово і в позові було відмовлено, що було підтримано Апеляційним судом Львівської області. Вважає, що позивач має можливість сплачувати аліменти на двох дітей, про що свідчить відсутність заборгованості з аліментів на будь-яку дитину.
В додаткових поясненнях від 13.05.2026 року адвокат Онищук Т.Н. зазначає, що чинне законодавство України передбачає обов`язок батьків утримувати всіх своїх неповнолітніх дітей, без жодних винятків. Жодних переваг в утриманні для дітей, які виховуються у діючому шлюбі в порівнянні із дітьми від попередніх шлюбів законодавством не передбачено. 
Як вбачається із матеріалів позивач ухиляється від добровільного утримання як дочки ОСОБА_8 , народженої у шлюбі із відповідачкою, так і від утримання сина ОСОБА_9 , народженому у новому шлюбу, про що свідчить наявність судових рішень про стягнення з нього аліментів на утримання кожного із дітей.
Разом із тим, на утримання сина ОСОБА_9 аліменти стягуються у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу). Зміна розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідачки на утримання дочки ОСОБА_8 з 1/4 на 1/6 частку доходів поставить її у дискриміноване положення у порівнянні із дитиною, що народилась у новому шлюбу, що є недопустимим і суперечить законодавству. 
Адвокат наголошує, що позивачем не надано належних доказів на погіршення свого майнового стану, а сам лише факт перебування позивача на лікуванні внаслідок отриманої травми, без підтвердження зменшення працездатності чи значних витрат на лікування, не може свідчити про погіршення матеріального стану не бути підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів, а тому просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст.263 ЦПК України).
Судом встановлено, що судовим наказом Бродівського районного суду Львівської області від 28.05.2019 року (справа № 439/771/19) з позивача стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати з 15 травня 2019 року і до досягнення дочкою повноліття. 
Окрім того, Судовим наказом виданим Рівненським міським судом Рівненської області 19 травня 2025 року у справі № 569/9505/25 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 12.05.2025.
Також, рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 15 липня 2025 р. у справі № 569/11278/25 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 стягнуто з останнього на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку(доходу) ОСОБА_2 аліменти на її утримання щомісячно починаючи з 03 червня 2025 року та до досягнення дитиною ОСОБА_5 3-х річного віку.
Згідно довідки про обставини травми поранення контузії каліцтва 48/2624/119 від 03 вересня 2024 року, підполковник ОСОБА_2 , одержав 31 серпня 2024 року бойову травму: вибухова травма посттравматична цефалгія, розтягнення зв`язкового апарату м`язів лівого стегна. Поранення сталося під час бойових дій спричинене діями противника, отримане під час виконання бойового завдання.
Також позивачем долучено до матеріалів справи копії виписок із медичної картки стаціонарного хворого відділення неврології та нейрореабілітації про перебування його на лікуванні, а саме: виписка № 3224 від 22 листопада 2024 року, виписка № 3410, виписка від 05.09.2024 року та виписка № 4154.

Відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набув чинності 08 липня 2017 року, внесено зміни до Сімейного кодексу України. 
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до вказаної норми аліменти на дитину можуть бути стягнуті на користь того з батьків, з ким вона проживає та на чиєму утриманні вона перебуває. 
Таким чином, положеннями СК України спосіб стягнення аліментів (у частці від доходу відповідача чи у твердій грошовій сумі) поставлений в залежність від вимоги того, хто має на них право. 
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 
В свою чергу, частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). 
Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 
Дана позиція викладена касаційним цивільним судом Верховного Суду у постанові №372/2393/17 від 14.11.2018 року. 
Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що: «розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»)».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2024 року у справі № 552/2073/23 (провадження № 61-1193св24) зазначено, що: «звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився матеріальний та сімейний стан, оскільки у другому шлюбі у нього народився син і на його утриманні перебувають малолітній син та дружина, яка перебуває у декретній відпустці, що зумовило збільшення витрат на утримання нової сім`ї. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дитину, яка народилась в іншому шлюбі, та дружину, яка перебуває у декретній відпустці, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від попереднього шлюбу та суперечитиме її інтересам».
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1,2ст. 77 ЦПК України).
Відповідно до ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Частиною 1 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд враховує, що наявність судових рішень про стягнення аліментів на утримання дитини, народженої у новому шлюбі та її матері, жодним чином не може свідчити про погіршення матеріального стану ОСОБА_2 , а лише підтверджує його протиправну поведінку, яка полягає в ухиленні від добровільного виконання обов`язку щодо утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9 та дружини ОСОБА_10 , що зумовило звернення останньої із позовом до суду з метою зобов`язання ОСОБА_2 виконувати згаданий обов`язок у примусовому порядку.
Окрім того, позивач у 2024 році перебував на лікуванні у зв`язку із отриманням травми під час виконання бойового завдання. Разом із тим, жодних доказів, які б підтверджували значні матеріальні витрати на лікування чи придбання медикаментів позивачем на надано. Як вбачається із долучених до позовної заяви виписок із медичних карток, лікування від отриманої травми позивач закінчив у листопаді 2024 року. Докази про те, що внаслідок отриманої травми позивач втратив працездатність чи її частину відсутні. Сам лише факт перебування позивача на лікуванні внаслідок отриманої травми, без підтвердження зменшення працездатності чи значних витрат на лікування, не може свідчити про погіршення матеріального стану не бути підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів.
Беручи до уваги вищенаведене, позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту погіршення свого майнового становища з часу видачі Бродівським районним судом Львівської області 28 травня 2019 року судового наказу про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_8 , а також того, що зміна його сімейного становища вплинула на можливість виплачувати ним аліменти на дочку ОСОБА_8 в раніше визначеному судовим рішенням розмірі.
Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України, у разі відмови в позові покладаються на позивача.
Оскільки суд відмовив ОСОБА_2 у позові, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 10, 12, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-
В И Р I Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів – відмовити. 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя О.В. Рахімова