Справа № 951/512/26
Провадження №1-кп/951/45/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2026 року          селище Козова

Козівський районний суд Тернопільської області у складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 , 
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 12026216050000088 від 05.06.2026 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Щепанів Козівського району Тернопільської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, пенсіонера, згідно зі ст.89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Козівського районного суду Тернопільської області №951/17/26 від 05.03.2026 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.173-2 КУпАП та ч.3 ст.173-8 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 3 (три) доби.
Окрім цього, вказаною постановою судом ухвалено рішення про направлення ОСОБА_3 для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці до уповноваженого органу Тернопільської обласної державної військової адміністрації в порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
При цьому, згадану постанову Козівського районного суду від 05.03.2026, для відома було скеровано рекомендованим листом ОСОБА_3 , яку він отримав 10.03.2026, що в свою чергу, підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого листа, та відомостями з офіційного сайту Укрпошти трекінгу поштового відправлення за номером R067115801594.
Відповідно до ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
З метою забезпечення виконання постанови суду, КО «Центр надання соціальних послуг Козівської селищної ради» на адресу місця проживання ОСОБА_3 направлено рекомендований лист № 119/01/15 від 15.04.2026 з вимогою з`явитися до установи для проходження програми для кривдників. Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення, вказаний лист ОСОБА_3 особисто отримав 16.04.2026, що підтверджується відповідною відміткою та його підписом.
Відтак, будучи належним чином ознайомленим із постановою Козівського районного суду Тернопільської області №951/17/26 від 05.03.2026 та достовірно знаючи про покладений на нього обов`язок пройти програму для кривдників, у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на ухилення від проходження програми для кривдників, призначеної йому судом.
Реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел, у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 16.04.2026 ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно та всупереч покладеному на нього судовим рішенням обов`язку, маючи реальну можливість прибути до КО «Центр надання соціальних послуг Козівської селищної ради» для проходження програми для кривдників, до вказаної установи не прибув та до проходження програми не приступив.
Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України, а саме в ухиленні від проходження програми кривдників, призначеної судом.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. 
Обвинувачений ОСОБА_3 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 подав заяву, згідно з якою він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний на розгляд обвинувального акта в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без виклику учасників судового провадження.
З огляду на позицію обвинуваченого та прокурора, враховуючи положення ст. 302, 381, 382 КПК України, суд дійшов висновку про наявність законодавчо визначених підстав для розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження.
На підставі ст. 302, 381, 382 КПК України суд здійснює розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження. Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження (ч.2 ст.382 КПК України).
Отже, встановлені органом досудового розслідування обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами досудового розслідування.
З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акта та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.
Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані органом дізнання за ст.390-1 КК України, за ознакою ухилення від проходження програми кривдників, призначеної судом.
Частиною 4 статті 107 КПК України передбачено, що у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до кримінального проступку, особу винного, який задовільно характеризується за місцем проживання.
Відповідно до ст. 66 КК України при призначенні покарання суд також враховує обставини, які пом?якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також відсутність обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання.
З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що мірою покарання, необхідною і достатньою для перевиховання обвинуваченого і попередження нових злочинів може бути міра покарання в межах, установлених у санкції статті, за якою обвинувачується ОСОБА_3 , а саме у виді пробаційного нагляду.
Відповідно до ч.1 ст. 59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.
Суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду, згідно ч.2 ст.59-1 КК України, такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Підстав для застосування ОСОБА_3 більш тяжкого покарання суд не вбачає.
На думку суду, призначене покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження нових кримінальних правопорушень.
У даному кримінальному провадженні процесуальні витрати відсутні.
Речові докази відсутні.
Керуючись статтями 302, 369, 373, 374, 382, ч.1 ст. 394, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України, та призначити йому покарання у виді одного року пробаційного нагляду та на підставі п.п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. 
Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Головуючий суддя         ОСОБА_1