ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 р. 	Справа № 520/35014/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Любчич Л.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2025, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 27.02.25 по справі № 520/35014/24
за позовом ОСОБА_1 
до  Харківського національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба   
про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 , апелянт 1) звернулась до суду з позовною заявою до Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (далі – відповідач, ХНУПС ім. І. Кожедуба, апелянт 2), в якій просила:
- визнати протиправною бездіяльність ХНУПС ім. І. Кожедуба щодо не виплати їй в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 14.11.2019 по 14.08.2020 включно;
- зобов`язати ХНУПС ім. І. Кожедуба нарахувати та виплатити на її користь індексацію-різницю грошового забезпечення 4090,06 грн в місяць в загальній сумі 36810,54 грн за період з 14.11.2019 по 14.08.2020 включно, відповідно до норм абзаців 4,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі-Порядок №1078) із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44 (далі-Порядок №44).
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність ХНУПС ім. І. Кожедуба щодо не нарахуванні та не виплати ОСОБА_1 у повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 14.11.2019 по 14.08.2020 включно.
Зобов`язано ХНУПС ім. І. Кожедуба нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 14.11.2019 по 14.08.2020 включно, відповідно до норм абзацу 4,6 пункту 5 Порядку №1078.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині, в якій суд відмовив у задоволенні позовних вимог, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення в частині відмови їй у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт 1 зазначила, що вона безперервно проходила військову службу у структурі ЗСУ та у зв`язку із безперервністю проходження військової служби має право на виплату індексації-різниці грошового забезпечення в сумі 4090,06 грн на місяць у загальній сумі 36810,54 грн.
Вказала, що адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи.
Відповідач правом на подання відзиву на апеляцію не скористався.
Крім того, не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині, в якій суд задовольнив позовні вимоги, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог, в іншій частині залишити рішення без змін.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт 2 зазначив, що судом першої інстанції не були взяті до уваги заперечення Університету з приводу того, що позивачка почала проходити військову службу в Університеті тільки з 14.11.2019, а в цей час зміна посадових окладів військовослужбовців не відбувалась і підстав для застосування положень Порядку № 1078 для розрахунку Університетом індексації-різниці з 14.11.2019 немає.
До позовної заяви була додана копія картки особового рахунку військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , але вона не має жодного відношення до Університету.
Університет не може підтвердити викладені в цій картці нарахування у 2018 році. У цей період ( у березні 2018 року) позивачка не проходила службу в Університеті, не отримувала грошового забезпечення та індексації. В Університеті відсутня будь – яка інформація стосовно нарахованого та виплаченого ОСОБА_1 грошового забезпечення та індексації грошового забезпечення за період лютий - березень 2018 року.
Враховуючи, що позивачка почала проходити військову службу в Університеті з 14.11.2019 підстав для задоволення позовної заяви щодо нарахування та виплати індексації – різниці грошового забезпечення відповідно до абзаців 4, 6 п. 5 Порядку № 1078 у суду першої інстанції не було.
Позивачка правом на подання відзиву на апеляцію не скористалася.
Відповідно до положень ч.1 ст. 308 , п.3 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі – КАС України) розгляд справи проведено в порядку письмового провадження за наявними у ній доказами та в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг в їх межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм процесуального та матеріального права, вважає, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом встановлено обставини, які не оспорено сторонами.
Позивачка у період з 06.01.2017 по 13.11.2019 проходила військову службу у складі військової частини НОМЕР_1 , а з 14.11.2019 по 14.08.2020- В ХНУПС ім. І. Кожедуба (а.с.27-28,35-36).
Відповідно до Витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 06.01.2017 №4 військовослужбовця військової служби за контрактом солдата ОСОБА_1 з 06 січня 2017 року зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення та вважати такою, що з 06 січня 2017 року справи та посаду прийняла і приступила до виконання службових обов`язків за посадою оператора відділення засекреченого зв`язку інформаційно-телекомунікаційного вузла (а.с.27). 
Як вбачається з позову, військова частина польова пошта НОМЕР_2 перейшла 01.07.2017 на умовне найменування військова частина НОМЕР_1 .
Згідно з Витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_1 , механіка-радіотелефоніста 1 відділення командно-штабних машин радіовзводу роти зв`язку командного пункту польового узла зв`язку, зараховану наказом начальника ХНУПС ім. І .Кожедуба від 18.09.2019 №1767 на курси лідерства офіцерського складу тактичного рівня (пілотний проект) ХНУПС ім. І. Кожедуба вважати такою, що 13 листопада 2019 року приступила до здачі справ та посади та цього ж числа здала (а.с.28).
Відповідно до Витягу з наказу начальника ХНУПС ім. І. Кождедуба (по стройовій частині) від 14.11.2019 №288, старшого солдата ОСОБА_1 , яка прибула з військової частини НОМЕР_1 ,зараховану наказом начальника ХНУПС ім. І .Кожедуба від 18.09.2019 №1767 на «Курси лідерства офіцерського складу» у 2019 році до університету , з 14 листопада 2019 року зараховано до списків змінного складу університету та на всі види забезпечення, та вважати такою, що з 14 листопада 2019 року приступила до виконання службових обов`язків за посадою слухач навчального курсу (а.с.35).
Згідно з Витягом з наказу начальника ХНУПС ім. І. Кождедуба (по стройовій частині) від 14.08.2020 №185, ОСОБА_1 , яка закінчила у 2020 році факультет автоматизованих систем управління та наземного забезпечення польотів авіації університету та, якій наказом Міністра оборони України присвоєно військове звання «молодший лейтенант», з 14 серпня 2020 року знято зі всіх видів забезпечення та вважати такою, що вибула у щорічну основну відпустку за 2020 рік строком на 30 календарних днів з 14 серпня по 14 вересня 2020 року ; з 15 вересня 2020 року виключено зі списків особового складу університету та вважати, що вибула для подальшого проходження військової служби до військових частин (установ) згідно призначення: до нового місця служби у військову частину НОМЕР_3 АДРЕСА_1 (а.с.36).
Листом ХНУПС імені І. Кожедуба від 06.12.2024 на адвокатський запит представника позивачки від 25.11.2024 повідомлено, що підстав для нарахування позивачці фіксованої суми індексації-різниці немає (а.с.33).
Вважаючи протиправною бездіяльність ХНУПС ім. І. Кожедуба щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 14.11.2019 по 14.08.2020, позивачка звернулась із цим позовом до суду.
Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що невиплата відповідачем індексації грошового забезпечення є протиправним обмеженням конституційних прав позивача та порушенням вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку №1078.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити на її користь індексацію-різницю грошового забезпечення 4090,06 грн на місяць у загальній сумі 36810,54 грн, суд першої інстанції зазначив про відсутність у суду повноважень самостійно здійснювати розрахунки сум індексації.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині проведення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення з одночасною грошовою компенсацією сум податку з фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, суд зазначив про передчасність цих позовних вимог, оскільки право позивача на отримання сум індексації грошового забезпечення , яка має бути нарахована відповідачем на виконання рішення суду, відповідачем ще не порушено.
Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції в оскаржуваній апелянтами частині, з огляду на наступне.
Спірні правовідносини між сторонами по даній справі з приводу державних гарантій військовослужбовцям щодо достатнього матеріального, грошового та інших видів забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, регулюються правовими нормами Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі – Закон № 2011-XII), в редакції що були чинні на день виникнення спору.
Положеннями ч. 1-4 ст. 9 Закону №2011-ХІІ передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-XII (далі-Закон №1282-ХІІ) індексація грошових доходів населення – це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Статтею 2 Закону № 1282-XII встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Відповідно до ст. 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ч.2 ст. 5 Закону № 1282-XII підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
На підставі частини першої статті 9 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.
За змістом частини 2 статті 6 указаного Закону Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1-1 Порядку № 1078 визначено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06 лютого 2003 року № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
У пункті 2 Порядку №1078 передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу.
За правилами пункту 4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
У разі підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання грошового доходу за рахунок інших його складових без підвищення тарифних ставок (посадових окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового доходу. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (посадового окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові грошового доходу, які не мають разового характеру. До чергового підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку (абзаци 1-6 пункту 5 Порядку № 1078).
Таким чином, з 01 грудня 2015 року нормами Порядку №1078 було запроваджено два види індексації грошового доходу, умовно кажучи, «поточної» та «індексації-різниці», при цьому суми цих індексацій можуть нараховуватися як одночасно, так й окремо одна від одної.
У разі виникнення спору щодо індексації грошових доходів, коло обставин, які є істотними для справи; факти, що підлягають встановленню; характер спірних правовідносин; матеріальний закон, який їх регулює, - залежать від виду індексації, з приводу якої існує спір.
Щодо поточної індексації, то право працівника на її отримання виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01.01.2016 встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1 Порядку № 1078).
У випадку ОСОБА_1 правовідносини щодо нарахування й виплати їй поточної індексації не є спірними.
Зважаючи на висновки суду першої інстанції та доводи апеляцій ключове питання справи стосується правильності застосування судом норм абзаців 4,6 пункту 5 Порядку №1078 у контексті з`ясування того, чи має позивачка (військовослужбовець) право на отримання індексації-різниці у разі продовження її військової служби в ХНУПС ім. І. Кожедуба , і чи порушив це право відповідач , не виплативши позивачці індексацію за період служби з 14.11.2019 по 14.08.2020.
Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) свідчить про те, що нарахування й виплата суми індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.
Враховуючи те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку №1078, повноваження відповідача щодо виплати позивачці цієї суми індексації не є дискреційними. Своєю чергою, обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати такий вид індексації грошового забезпечення.
З урахуванням того факту, що 1 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704 (далі-Постанова №704), якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку №1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу ОСОБА_1 , за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.
Наведені висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21 з подібними правовідносинами.
Колегією суддів встановлено, що станом на березень 2018 року ОСОБА_1 проходила військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 (в подальшому-в/ч НОМЕР_1 ), де з 01 березня 2018 року до 13 листопада 2019 року їй не нараховувалася і не виплачувалася індексація-різниця.
Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 у редакціях, які застосовувались з 15.03.2018 передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме: сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3); сума індексації у місяці підвищення грошових доходів нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу (абзац 4).
Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів, посадових окладів, грошового доходу) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до чергового підвищення тарифних ставок (окладів, посадових окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.
Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає колегії суддів підстави зробити висновок, що нарахування й виплата суми індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю. 
З урахуванням того факту, що 01.03.2018 набрала чинності Постанова №704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пункту 5 Порядку № 1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу ОСОБА_1 , за яким необхідно здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.
Системний і цільовий способи тлумачення абзаців 3, 4 Порядку № 1078 дають колегії суддів підстави зробити висновок, що у зв`язку із підвищенням у березні 2018 року доходу ОСОБА_1 військовій частині польова пошта НОМЕР_2 (надалі- НОМЕР_1 ) , де позивачка на той час проходила військову службу, належало вирішити питання, чи має остання право на отримання суми індексації-різниці, а якщо так, то у якому розмірі.
Указані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 28.05.2024 у справі № 160/14683/23, від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21, від 06.04.2023 у справі № 420/11424/21, від 20.04.2023 у справі № 320/8554/21, від 11.05.2023 у справі № 260/6386/21 із подібними правовідносинами, яка в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України підлягає врахуванню під час апеляційного перегляду справи.
Як вбачається із наявної і матеріалах справи картки особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 , військова частина польова пошта НОМЕР_2 (надалі-в/ч НОМЕР_1 ) не нараховувала та не виплачувала позивачці цей вид індексації за період з 01.03.2018 до 13.11.2019. 
З 14.11.2019 по 14.08.2020 позивачка продовжила свою військову службу в ХНУПС ім. І. Кожедуба, який також не нараховував та не виплачував ОСОБА_1 цей вид індексації , що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою ХНУПС ім. І. Кожедуба від 06.12.2024 про грошове забезпечення ОСОБА_1 та не заперечується відповідачем.
У цьому контексті колегія суддів зауважує, що з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку № 1078 позивач (військовослужбовець) має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
Для вирішення питання наявності чи відсутності у позивачки права на отримання індексації-різниці за спірний період, розрахованої із застосуванням абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, враховуючи висновки суду касаційної інстанції у вищевказаних постановах, необхідно встановити наступні обставини: розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А); суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б); чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).
Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.
В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку № 1078).
Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку № 1078).
Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).
Указані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 28.05.2024 у справі № 160/14683/23, від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21, від 06.04.2023 у справі № 420/11424/21, від 20.04.2023 у справі № 320/8554/21, від 11.05.2023 у справі № 260/6386/21 із подібними правовідносинами, яка в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України підлягає врахуванню під час апеляційного перегляду справи.
Колегією суддів встановлено, що відповідно до наявної в матеріалах справи картки особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 (а.с.29-30) у березні 2018 року розмір грошового забезпечення позивачки складав 7947,57 грн, у лютому 2018 року – 7568,80 грн.
Відтак, грошовий дохід позивачки внаслідок підвищення посадових окладів збільшився на 378,77 грн ( 7947,57 грн – 7568,80 грн = 378,77 грн).
Визначаючи суму можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) необхідно встановити величину приросту індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в березні 2018 року, яка з урахуванням положень Порядку №1078 та додатків до нього, а також даних з офіційного сайту Держстату України про індекс інфляції у 2008-2018 роках (за посиланням https://ukrstat.gov.ua/operativ/operativ2006/ct/cn_rik/isc/isc_u/isc_m_u.htm) розраховується наступним шляхом: лютий 2008 року - 102,7% (індекс споживчих цін до попереднього місяця згідно даних Держстата) = 1,027; березень 2008 року - 103,8% = 1,038; квітень 2008 року - 103,1% - 1,031; травень 2008 року - 101,3% = 1,013; вересень 2008 року - 101,3% = 1,013 (розраховано за наростаючим підсумком - 100,8% (червень 2008) х 99,5% (липень 2008) X 99,9% (серпень 2008) х 101,1% (вересень 2008)); жовтень 2008 року - 101,7% = 1,017; листопад 2008 року - 101,5% = 1,015; грудень 2008 року - 102,1% = 1,021; січень 2009 року - 102,9% = 1,029; лютий 2009 року - 101,5% = 1,015; березень 2009 року - 101,4% = 1,014; травень 2009 року - 101,4% = 1,014 ( розраховано за наростаючим підсумком 100,9% (квітень 2009) х 100,5% (травень 2009); червень 2009 року - 101,1% = 1,011; жовтень 2009 року - 101,4% = 1,014 ( розраховано за наростаючим підсумком - 99,9% (липень 2009) х 99,8% (серпень 2009) х 100,8 (вересень 2009) х 100,9% (жовтень 2009); листопад 2009 року - 101.1% = 1,011; січень 2010 - 102,7% = 1,027 (розраховано за наростаючим підсумком = 100,9% (грудень 2009) х 101,8% (січень 2010); лютий 2010 року - 101.9% = 1,019; вересень 2010 - 103,5% = 1,035 ( розраховано за наростаючим підсумком - 100.9% (березень 2010) х 99,7% (квітень 2010) х 99,4% (травень 2010) х 99,6% (червень 2010) х 99,8% (липень 2010) х 101,2% (серпень 2010) х 102,9% (вересень 2010); грудень 2010 року - 101,6% = 1,016 ( 100,5% (жовтень 2010) х 100.3% (листопад 2010) х 100,8% (грудень 2010); березень 2011 року - 103,3%= 1,033 (101,0% (січень 2011) х 100,9% (лютий 2011) х 101,4% (березень 2011); квітень 2011 року - 101,3% = 1,013; червень 2011 року - 101,2% = 1,012 (100,8% (травень 2011) х 100,4% (червень 2011); березень 2014 року - 101,98% = 1,020 (98,7% (липень 2011) х 99,6% (серпень 2011) х 100,1% (вересень 2011) х 100,0% (жовтень 2011) х 100,1% (листопад 2011) х 100.2% (грудень 2011) х 100,2% (січень 2012) х 100,2% (лютий 2012) х 100,3% (березень 2012) х 100,0% (квітень 2012) х 99,7% (травень 2012) х 99,7% ( червень 2012) х 99,8% (липень 2012) х 99,7% (серпень 2012) х 100,1% (вересень 2012) х 100,0% (жовтень 2012) х 99,9% (листопад 2012) х 100.2% (грудень 2012) х 100,2% (січень 2013) х 99.9% (лютий 2013) х 100,0% (березень 2013) х 100,0% (квітень 2013) х 100,1% (травень 2013) х 100,0% (червень 2013) х 99,9% (липень 2013) х 99,3% (серпень 2013) х 100,0% (вересень 2013) х 100,4% (жовтень 2013) х 100,2% (листопад 2013) х 100,5% (грудень 2013) х 100,2% (січень 2014) х 100,6% (лютий 2014) х 102,2% (березень 2014); квітень 2014 року - 103,3% = 1,033; травень 2014 року - 103,8 = 1,038; липень 2014 року - 101,4% = 1,014 (101,0% (червень 2014) х 100.4% (липень 2014); вересень 2014 року - 103,72%= 1,037 (100,8% (серпень 2014) х 102,9% (вересень 2014); жовтень 2014 року 102,4% = 1,024; листопад 2014 року - 101,9% = 1,019; грудень 2014 року - 103,0% = 1,030; січень 2015 року - 103.1% = 1,031; лютий 2015 року - 105,3 %= 1,053; березень 2015 року - 110,8% = 1,108; квітень 2015 року - 1.14% = 1,140; травень 2015 року - 102,2% = 1,022; листопад 2015 року - 101,55% = 1,016 (100,4% (червень 2015) х 99,0% (липень 2015) х 99,2% (серпень 201.5) х 102,3% (вересень 2015) х 98,7% (жовтень 2015) х 102,0% (листопад 2015); квітень 2016 - 105,79% = 1,058 (100,7% (грудень 2015) х 100,9% (січень 2016) х 99,6 (лютий 201.6) х 101,0% (березень 201.6) х 103,5 (квітень 2016); жовтень 2016 року - 104,0% = 1,040 (100,1% (травень 2016) х 99,8% (червень 2016) х 99,9% (липень 2016) х 99,7% (серпень 2016) х 101,8% (вересень 2016) х 102,8% (жовтень 2016); січень 2017 року - 103,85% = 1,038 (101,8% (листопад 2016) х 100,9% (грудень 2016) х 101.1% (січень 2017); квітень 2017 року - 103,74% = 1,037 (101,0% (лютий 201.7) х 101,8% (березень 2017) х 100,9% (квітень 2017); липень 2017 року - 103,1% = 1,031 (101,3% (травень 2017) х 101,6% (червень 2017) х 100,2% (липень 20.17) - 1,031; жовтень 2017 року - 103,12% = 99,9% (серпень 2017) х 102,0% (вересень 2017) х 101,2% (жовтень 2017); січень 2018 року - 103,44% = 1,034 (100,9% (листопад 2017) х 101,0% (грудень 201.7) х. 101,5% (січень 2018).
Шляхом множення вищевказаних показників (1,027 х 1,038 х 1,031 х 1,013 х 1,013 х 1,017 х 1,015 х 1,021 х 1,029 х 1,015 х 1,014 х 1,014 х 1,011 х 1,014 х 1,011 х 1,027 х 1,019 х 1,035 х 1,016 х 1,033 х 1,013 х 1,012 х 1,020 х 1,033 х 1.038 х 1,014 х 1,037 х 1,024 х 1,019 х 1,030 х 1,031 х 1,053 х 1,108 х 1,140 х 1,022 х 1,016 х 1,058 х 1,040 х 1,038 х 1,037 х 1,031 х 1,031 х 1,034 = 3,533) отримуємо наростаючий індекс споживчих цін - 353,3%.
Керуючись формулою розрахунку величини приросту індексу споживчих цін, наведеною у додатку 1 до Порядку №1078, розраховуємо величину приросту індексу споживчих цін з січня 2008 року по березень 2018 року: 353,3% (наростаючий індекс споживчих цін) - 100% = 253,3%.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні, з 1 липня - 1841 гривня, з 1 грудня - 1921 гривня.
У березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1 762,00 грн.
Відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку № 1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року помножити на величину приросту індексу споживчих цін та поділити на 100.
Керуючись вищенаведеними положеннями отримуємо суму можливої індексації у березні 2018 року: 1 762,00 грн. * 253,30%/ 100 = 4 463,15 грн.
Отже, відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 сума належної позивачці індексації у березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу (дохід не підвищився) та становить: 4463,15 грн – 378,77 грн = 4084,38 грн.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що військова частина польова пошта НОМЕР_2 (надалі-в/ч НОМЕР_1 ), в якій позивачка проходила військову службу з 06.01.2017 по 13.11.2019, зобов`язана була з березня 2018 року нараховувати та виплачувати їй суму індексації грошового забезпечення, визначену на підставі наведених вище положень Порядку № 1078, аж до наступного підвищення тарифної ставки (окладу), при якому сума збільшення грошового забезпечення (заробітної плати) перевищить таку суму індексації, чи до дня звільнення з військової частини. Доказів нарахування та виплати позивачці індексації-різниці за цей період матеріали справи не містять.
Також колегія суддів зазначає, що у цій категорії спорів Верховний Суд неодноразово зауважував, що визначення судом конкретних сум індексації грошового забезпечення, враховуючи характер спірних правовідносин, є належним та ефективним, адже здатний забезпечити реальне поновлення прав особи у випадку задоволення позову (постанови від 23.03.2023 у справі №400/3826/21 (з урахуванням ухвали від 30.03.2023 про виправлення описки), від 07.12.2023 у справі №360/381/23, від 06.04.2023 у справі №420/11424/21, від 06.07.2023 у справі №560/6684/22, від 15.08.2023 у справі №400/3784/22).
У цих постановах Верховний Суд підкреслював, що для належного та ефективного захисту прав та інтересів позивача судам необхідно перевірити обґрунтованість нарахованих ним сум індексації, розрахувати їх і, відповідно, у судовому рішенні вказати конкретні суми (індексації грошового забезпечення), на які позивач має право та які відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити.
Наведена позиція ґрунтується на тому, що застосований судами спосіб захисту не вносить юридичної визначеності у спірні правовідносини та не забезпечує ефективного захисту прав та інтересів позивача від порушень з боку відповідача, оскільки суди попередніх інстанцій в ухвалених рішеннях не розрахували та не визначили конкретних сум індексації грошового забезпечення які відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити позивачу, не перевірили розраховану позивачем суму індексації.
Аналогічна позиція щодо способу захисту порушеного права позивача викладена в постанові Верховного Суду від 10.10.2024 у справі №500/8015/23. 
За висновком Верховного Суду в справі № 200/564/23, якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково указував, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.
Крім того Верховний Суд зауважив, що необхідність і умови продовження виплати такої індексації у разі продовження військової служби визначаються нормативно і відповідач не наділений повноваженнями діяти на свій розсуд, вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для нарахування й виплати позивачу цієї індексації.
Факт невиплати позивачці цієї індексації грошового забезпечення свідчить про допущення відповідачем протиправної бездіяльності та обґрунтованість заявленого позову.
Зазначені висновки колегії суддів узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, зробленими ним у постановах від 10.04.2024 у справі 200/564/23, від 19.02.2025 у справі №420/2653/24 з подібними правовідносинами, які підлягають урахуванню відповідно до ч.5 ст.242 КАС України.
Колегія суддів звертає увагу, що позивачка у спірний період безперервно проходила службу у ЗСУ, а саме: з 06.01.2017 по 13.11.2019- у військовій частині польовій пошті НОМЕР_2 ( в подальшому- в/ч НОМЕР_1 ), а з 14.11.2019 по 14.08.2020 вона продовжила військову службу у ХНУПС ім. І. Кожедуба.
Колегією суддів встановлено, що у зв`язку з підвищенням посадового окладу військовослужбовців з 01.03.2028 позивачка має право на нарахування та виплату їй індексації-різниці за період з 01 березня 2018 року в розмірі 4084,38 грн на місяць до наступного підвищення посадового окладу чи до дня звільнення з військової служби.
В період з 14.11.2019 по 14.08.2020 позивачка продовжила проходження військової служби в ХНУПС і м. І. Кожедуба, який також не нараховував та не виплачував їй індексацію-різницю за спірний період, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою ХНУПС ім. І. Кожедуба від 06.12.2024 та не заперечується відповідачем.
Колегія суддів зазначає, що з 01 березня 2018 року до 14 серпня 2020 року Уряд не здійснював чергового підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців, позивачка весь цей час проходила військову службу, тому, відповідно до абзацу 6 пункту 5 Порядку №1078 ОСОБА_1 має право на отримання індексації-різниці у фіксованому розмірі 4084,38 на місяць за період з 14.11.2019 по 14.08.2020ю
Спірний період з 14.11.2019 по 14.08.2020 складає 9 місяців.
Отже, сума індексації-різниці, яка мала бути нарахована та виплачена позивачці ХНУПС ім. І. Кожедуба за період з 14.11.2019 по 14.08.2020 становить : 4084,38 грн х 9 місяців = 36759,42 грн за 9 місяців.
Колегія суддів зазначає, що розрахунок індексації-різниці ОСОБА_1 , наведений нею у позовній заяві, містить помилку у визначенні розміру підвищення доходу у березні 2018 року, який визначається як різниця між сумою її грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою її грошового забезпечення в лютому 2018 року, тому колегія суддів не бере його до уваги.
Доводи апелянта 2 про відсутність підстав для нарахування та виплати ХНУПС ім. І. Кожедуба індексації – різниці грошового забезпечення відповідно до абзаців 4, 6 п. 5 Порядку № 1078 ОСОБА_1 через те, що позивачка почала проходити військову службу в ХНУПС ім. І. Кожедуба з 14.11.2019 спростовуються вище наведеним.
З огляду на викладене, факт невиплати позивачці цієї індексації грошового забезпечення свідчить про допущення ХНУПС ім. І. Кожедуба протиправної бездіяльності, відтак колегія суддів дійшла висновку , що рішення суду першої інстанції в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні позову в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити на її користь індексацію-різницю грошового забезпечення у конкретній сумі за період з 14.11.2019 по 14.08.2020 включно підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про часткове задоволення позову в цій частині у розмірі 36759,42 грн.
Щодо одночасної компенсації сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку № 44, колегія суддів зазначає наступне.
Так, Порядком № 44, визначено умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ) у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошова компенсація).
Відповідно до п. 2 Порядку № 44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.
Згідно з п. 3 Порядку №44 виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби , що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".
Пункти 4, 5 Порядку №44 визначають, що виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення. Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Аналіз наведених вище норм Порядку № 44 дає підстави дійти висновку, що грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних, зокрема, військовослужбовцями, виплачується їм для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби одночасно з виплатою грошового забезпечення за місцем його одержання у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Так, індексація грошового забезпечення є складовою грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту і як одна з основних державних гарантій щодо оплати їх праці підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.
При цьому, нарахування та виплата індексації грошового забезпечення мала бути здійснена відповідачем саме з моменту набуття позивачем права на її нарахування та виплату відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
Таким чином, колегія суддів зазначає, що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення позивачу має бути проведена відповідачем із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44, тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухвалення нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 в цій частині.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги позивачки ОСОБА_1 та відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України,ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права
Враховуючи те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання ХНУПС ім. І. Кожедуба здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 14.11.2019 по 14.08.2020 відповідно до вимог абзаців 4,6 пункту 5 Порядку №1078 з ухваленням в цій частині нової постанови із зазначенням конкретної суми індексації-різниці грошового забезпечення у розмірі 36759,42 грн за вказаний період , із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку №44.
Керуючись ч. 4 ст. 241, ст.ст.242,243, 250, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба - залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року у справі № 520/35014/24 - скасувати в частині задоволених позовних вимог про зобов`язання Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 14.11.2019 по 14.08.2020 включно відповідно до норм абзацу 4,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
Ухвалити постанову, якою у скасованій частині:
зобов`язати Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення у розмірі 36759 (тридцять шість тисяч сімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 42 копійки за період з 14.11.2019 по 14.08.2020 включно, відповідно до норм абзаців 4,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44 .
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року у справі №520/35014/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Л.В. Любчич 	
Судді	   	О.А. Спаскін   О.В. Присяжнюк