П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/39214/25	

Перша інстанція: суддя Аракелян М.М.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді - Вербицької Н.В.,
суддів – Джабурії О.В.,
- Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И Л А :

13 листопада 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №155950023644 від 17.04.2025р. про відмову у призначені пенсії за віком на пільгових умовах;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу період проходження військової служби в лавах радянській армії з 26.11.1985р. по 02.12.1987р. та зарахувати до пільгового стажу за Списком №2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, періоди роботи з 01.10.1992р. по 01.04.1993р. у Тираспольському лінійному виробничому управлінні магістральних газопроводів; з 01.04.1993р. по 08.09.1994р в Одеському лінійно-виробничому управлінні магістральних газопроводів; з 08.09.1994 р по 27.03.1995р. в Одеському лінійному виробничому управлінні магістральних газопроводів;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити пенсію за віком відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зі зменшенням пенсійного віку з 09.04.2025 року (з дня звернення із заявою про призначення пенсії).
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він має право на призначення пільгової пенсії за віком, зі зниженням віку призначення, що відповідає приписам ч.2 п.1 ст.114 Закону № 1058, однак відповідач протиправно зарахував не весь період роботи на відповідних посадах. Крім того, позивач зазначив, що відповідач протиправно не зарахував до страхового стажу період проходження військової служби, оскільки такий період підтверджено як військовим квитком такі записами обліково – послужної картки до військового квитка.
Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що до пільгового стажу позивача за Списком №2 зараховані всі періоди роботи і вони не дають позивачу право на призначення пенсії зі зниженням віку. Крім того, до страхового стажу позивача не зараховано період навчання з 01.09.1988 по 30.06.1992 відповідно до диплому серії НОМЕР_1 від 30.06.1992, оскільки період навчання перетинається з періодом роботи; період проходження строкової військової служби відповідно до військового квитка серії НОМЕР_2 від 12.11.1985, оскільки на титульній сторінці має місце виправлення прізвища, не завірене належним чином. Щодо періодів роботи з 01.10.1992 по 01.04.1993, з 01.04.1993 по 08.09.1994, з 08.09.1994 по 27.03.1995 уточнюючі довідки відповідно до додатку 5 до Порядку № 637 та накази про атестацію робочих місць не надавались. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №155950023644 від 17.04.2025 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період проходження військової служби в лавах радянській армії з 26.11.1985 року по 02.12.1987року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.04.2025 року про призначення пенсії за віком та прийняти вмотивоване рішення за цією заявою.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог відповідно. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що за періоди роботи з 01.10.1992 по 01.04.1993, з 01.04.1993 по 08.09.1994, з 08.09.1994 по 27.03.1995 уточнюючі довідки відповідно до додатку 5 до Порядку № 637 та накази про атестацію робочих місць позивачем не надавались. Щодо зарахування до страхового стажу позивача військової служби пенсійний орган наголосив, що позивачем надано до заяви про призначення пенсії військовий квиток серії НОМЕР_2 від 12.11.1985, який не можливо взяти до уваги, оскільки на титульній сторінці має місце виправлення прізвища, яке не завірене належним чином.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів зазначає наступне.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення 57 річного віку, звернувся до ГУПФ України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком 09 квітня 2025 року.
Розглянувши заяву позивача за принципом екстериторіальності, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийнято рішення 155950023644 від 17.04.2025 року про відмову у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю у позивача необхідного пільгового стажу.
В рішенні відповідачем зазначено, що страховий стаж позивача складає 34 роки 5 місяців 4 дні. Пільговий стаж по Списку №2 - 5 років 6 місяців 5 днів. 
До страхового стажу позивача не зараховано:
- період навчання з 01.09.1988 по 30.06.1992р. відповідно диплому серії НОМЕР_1 від 30.06.1992р., оскільки період навчання перетинається з періодом роботи;
- період проходження строкової військової служби відповідно військового квитка НОМЕР_2 від 12.11.1985р., оскільки на титульній сторінці має місце виправлення прізвища, не завірене належним чином.

Крім того, в оскаржуваному рішенні ГУ ПФУ в Запорізькій області зазначило, що до пільгового стажу за Списком №2 зараховано всі періоди роботи. 
Вважаючи рішення про відмову в призначенні пенсії протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку. Крім того, суд зазначив, що оскаржуване рішення не містить також обґрунтування того, на яких підставах позивачу не зараховано до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи: з 01.10.1992р. по 01.04.1993р. у Тираспольському лінійному виробничому управлінні магістральних газопроводів; з 01.04.1993р. по 08.09.1994р в Одеському лінійно-виробничому управлінні магістральних газопроводів; з 08.09.1994р по 27.03.1995р. в Одеському лінійному виробничому управлінні магістральних газопроводів, незважаючи на те, що в його трудовій книжці наявні відповідні записи.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначені Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»(Закон № 1058-IV).
Частинами 1, 2 ст. 114 Закону № 1058-IV встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
За ч. 1 ст. 24 Закону України № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч. 2 ст. 24 Закону України № 1058-IV).
Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закон України № 1058-IVперіоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах (Порядок №383).
Пунктом 3 Порядку №383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які були чинними на період роботи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Пунктом 10 Порядку №383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою від 12.08.1993 №637.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (Порядок №637).
Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Приписами п. 3 Порядку №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п. 20 Порядку №637 для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючи довідки встановленого зразка підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюються у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації, з метою визначення права на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 року у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 року у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 року у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 року у справі №446/656/17, від 21.05.2020 року у справі №550/927/17, від 10.12.2020 року у справі №372/403/17.
За обставинами справи, позивач працював у період з 01.10.1992р. по 01.04.1993р. у Тираспольському лінійному виробничому управлінні магістральних газопроводів; з 01.04.1993р. по 08.09.1994р в Одеському лінійно-виробничому управлінні магістральних газопроводів; з 08.09.1994р по 27.03.1995р. в Одеському лінійному виробничому управлінні магістральних газопроводів та вважає, що такі періоди підлягають зарахуванню до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за Списком № 2.
Як вірно встановив суд першої інстанції, апелянт в оскаржуваному рішенні зазначеним періодам оцінки не надав, не врахував і не відмовив в їх зарахуванні до пільгового стажу.
Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач зазначив, що спірні періоди ним не зараховані до пільгового, оскільки до заяви про призначення пенсії позивачем уточнюючі довідки відповідно до додатку 5 до Порядку № 637 та накази про атестацію робочих місць позивачем не надавались.
Разом із тим, колегія суддів вважає такі доводи апелянта помилковими, оскільки вони не були покладені в основу оскаржуваного рішення про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.
Додатково колегія суддів враховує, що згідно приписів п.3 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Відповідно п. 4.2 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 10.11.2006 № 18-1 орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
У зв`язку із чим, пенсійні органи у разі виникнення в них сумнівів щодо записів у трудовій книжці позивача та недостатності у ній відомостей про роботу, наділений правом перевірити та витребувати їх, однак цим правом не скористались.
У зв`язку із викладеним, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо визнання протиправним та скасування рішення пенсійного органу, у зв`язку із його невмотивованістю. 
Щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду проходження ним військової служби у зв`язку із тим, що на титульній сторінці військового квитка мітиться виправлення прізвища позивача, не завірене належним чином, колегія суддів зазначає наступне.
Оглянувши військовий квиток ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 вбачається, що дійсно бука «р» в прізвище написана не чітко, разом із тим, зазначена буква не позбавляє пенсійний орган можливості ідентифікувати військовий квиток, як такий, що належить позивачу, оскільки всі інші установчі дані, як то ім`я, по батькові, дата народження співпадають з даними позивача.
З викладеного вбачається, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку.
Враховуючи, що ОСОБА_1 не оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, колегія суддів не надає оцінки рішенню Одеського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2026 року в цій частині.
Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 28 листопада 2025 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія 

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2026 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко