ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/420/26	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючої судді Принцевської Н.М.;
суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.;
(Південно-західний апеляційний господарський суд, м. Одеса, пр-т Шевченка,29)

секретар судового засідання (за доручення головуючої судді): Романенко Д.С.;
за участю представників сторін:
від Товариства з обмеженою відповідальністю “Молочна компанія “Галичина” – Мороз А.А.;
від Товариства з обмеженою відповідальністю “ЕКЛЕРІН” - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Молочна компанія “Галичина” 
на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.03.2026 про поворот виконання судового наказу 
по справі №916/420/26
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю “Гурман Фуді” (вх. 2-468/26 від 10.03.2026) про поворот виконання судового наказу Господарського суду Одеської області від 12.02.2026 (нова назва -  Товариство з обмеженою відповідальністю “ЕКЛЕРІН”)
за заявою стягувача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Молочна компанія “Галичина”
до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю “Гурман Фуді”
про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Гурман Фуді” заборгованості у загальному розмірі 252 857,90 грн, у т.ч.: 194506,08 грн – заборгованості за поставлений товар, 58351,82 грн – штраф у розмірі тридцяти відсотків, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 266,24 грн,
(суддя першої інстанції Петров В.С., дата та місце прийняття ухвали: 18.03.2026, Господарський суд Одеської області, м. Одеса),

09.02.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю “Молочна компанія “Галичина” звернулось до Господарського суду Одеської області звернулось із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Гурман Фуді” (23.03.2026 змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю “ЕКЛЕРІН”) заборгованості у загальному розмірі 252857,90 грн, у т.ч.: 194506,08 грн – заборгованості за поставлений товар, 58351,82 грн – штраф у розмірі тридцяти відсотків, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 266,24 грн. Заяву обґрунтовано невиконанням з боку Товариства з обмеженою відповідальністю “Гурман Фуді” умов Договору купівлі - продажу товарів № 03/09 від 03.09.2024.
12.02.2026 Господарським судом Одеської області було видано судовий наказ №916/420/26, за яким стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Гурман Фуді” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Молочна компанія “Галичина” заборгованість за поставлений товар у сумі 194506,08 грн, штраф 30% у розмірі 58351,82 грн, витрати по сплаті судового збору у сумі 266,24 грн.
06.03.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю “Гурман Фуді” звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою про скасування судового наказу. У вказаній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю “Гурман Фуді” зазначило, що не згодне із заявленими вимогами, вважає заявлену до стягнення суму необґрунтованою, а розрахунок заборгованості таким, що не відповідає фактичним обставинам, а також вказує про те, що між сторонами виникли правовідносини, які мають спірний характер.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.03.2026 скасовано судовий наказ від 12.02.2026 по справі № 916/420/26 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Гурман Фуді” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Молочна компанія “Галичина” заборгованості за поставлений товар у сумі 194506,08 грн, штрафу 30% у розмірі 58351,82 грн, витрат по сплаті судового збору у сумі 266,24 грн; роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальністю “Молочна компанія “Галичина”, що заявник має право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.
10.03.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю “Гурман Фуді” звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою про поворот виконання рішення, відповідно до якої Товариство просить суд повернути Товариству з обмеженою відповідальністю “Гурман Фуді” стягнуті за судовим наказом Господарського суду Одеської області від 12.02.2026 у справі № 916/420/26 грошові кошти у розмірі 278755,55 грн.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.03.2026 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Гурман Фуді” про поворот виконання судового наказу Господарського суду Одеської області від 12.02.2026 по справі № 916/420/26 задоволено; здійснено поворот виконання судового наказу Господарського суду Одеської області від 12.02.2026 по справі № 916/420/26; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Молочна компанія “Галичина” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Гурман Фуді” грошові кошти у сумі 278 755,55 грн.
Частково не погоджуючись з такою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю “Молочна компанія “Галичина” звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.03.2026 у справі № 916/420/26 скасувати в частині включення до суми повороту виконання рішення основної винагороди приватного виконавця в розмірі 25 312,41 грн та витрат виконавчого провадження в розмірі 319,00 грн, які були фактично отримані приватним виконавцем Цинєвим Андрієм Олександровичем та постановити нову ухвалу, якою визначити суму, що підлягає поверненню стягувачем (ТОВ “Молочна компанія “Галичина”) боржнику в порядку повороту виконання, у розмірі 253 124,14 грн; судові витрати покласти на боржника ТОВ “Гурман Фуді” (ТОВ “ЕКЛЕРІН”).
Апелянт зазначає, що включивши до суми повороту виконання рішення основну винагороду приватного виконавця у розмірі 25 312,41 грн, суд першої інстанції допустив суттєву помилку — фактично зобов`язав стягувача повернути кошти, яких він ніколи не отримував, та за зобов`язаннями, що виникли між боржником і приватним виконавцем, як самостійними суб`єктами виконавчого провадження.
У своїй скарзі Апелянт посилаючись на ч.7 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» зазначає, що у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.
Як зазначає ТОВ “Молочна компанія “Галичина”, воно фактично отримало від приватного виконавця Цинєва Андрія Олександровича в межах виконавчого провадження № 80441182 грошові кошти у розмірі 253 124,14 грн, що складають основну суму заборгованості та підтверджуються платіжною інструкцією №18274 від 09.03.2026, поверненню підлягає сума у тому ж розмірі, а саме 253 124,14 грн.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.04.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Молочна компанія “Галичина” на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.03.2026 по справі №916/420/26; встановлено строк учасникам справи для подання відзиву на апеляційну скаргу та інших заяв та клопотань протягом 10 днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі; призначено розгляд справи №916/420/26 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Молочна компанія “Галичина” на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.03.2026 на 04.05.2026 року о 12-00 год.; повідомлено сторони, що у разі явки до судового засідання, необхідно надати документи, що підтверджують повноваження представників; доведено до відома, що неявка представників сторін у судове засідання апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті; витребувано у Господарського суду Одеської області матеріали справи №916/420/26.
03.04.2026 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/420/26.
27.04.2026 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю “Молочна компанія “Галичина” надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.04.2026 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Молочна компанія “Галичина” про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку EASYCON.
04.05.2026 у судове засідання, яке проводилось в режимі відеоконференції з`явився представник Товариства з обмеженою відповідальністю “Молочна компанія “Галичина”. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю “ЕКЛЕРІН” у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.
Товариство з обмеженою відповідальністю “ЕКЛЕРІН” своїм правом згідно з частиною першою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не скористалось, відзивів на апеляційну скаргу не надало, що в силу частини третьої статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.
Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).
Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасників справи, колегія суддів апеляційного господарського суду, з урахуванням ст. 120, ст. 202, ст. 270, ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, вважає за необхідне розглянути справу за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю “ЕКЛЕРІН” за наявними матеріалами.
За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм процесуального права, колегія суддів не може погодитись з висновком про повне задоволення заяви про поворот виконання постанови з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України та ст. 326 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".
Згідно з ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до ст. 333 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
Згідно з ч. 5-9 ст. 333 Господарського процесуального кодексу України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. За подання заяви про поворот виконання судовий збір не сплачується. При вирішенні питання про поворот виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
За своєю правовою природою поворот виконання рішення, постанови - це процесуальна дія, яка полягає в повному або частковому відновленні первісного становища відповідача в разі зміни або скасування рішення з прийняттям нового рішення про повну або часткову відмову в позові. Мета повороту виконання рішення - приведення відносин, що склалися між сторонами, у відповідність з новим судовим рішенням шляхом усунення наслідків скасованого повністю або частково рішення.
Сама назва інституту “поворот виконання” вказує на те, що скасований судовий акт має бути дійсно виконаний, і дійсно мають настати несприятливі наслідки для відповідача.
У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 28 частини першої ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України від 02.11.2011 №13-рп/2011 зазначено, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.
При розгляді заяви про поворот виконання судового рішення необхідно встановити чи виконано боржником (повністю або частково) судове рішення, яким з нього були стягнуті грошові кошти та чи скасовано повністю або частково в апеляційному або касаційному порядку судове рішення, за яким з боржника стягнуті грошові кошти.
Як зазначалось раніше, Господарським судом Одеської області 12.02.2026 було видано судовий наказ №916/420/26, за яким стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Гурман Фуді” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Молочна компанія “Галичина” заборгованість за поставлений товар у сумі 194506,08 грн, штраф 30% у розмірі 58351,82 грн, витрати по сплаті судового збору у сумі 266,24 грн.
Приватним виконавцем Цинєвим А.О. в рамках виконання судового наказу Господарського суду Одеської області від 12.02.2026 у справі № 916/420/26 було стягнуто з ТОВ “Гурман Фуді” грошові кошти у розмірі 278755,55 грн, що підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті №90DDMP9E/1 від 09.03.2026 з призначенням платежу: “стягнення; за ВП № 80441182; з виконання виконавчого документу; Судовий наказ; № 916/420/26; виданий: 12.02.2026; документ видав: Господарський суд Одеської області”.
Крім того, приватним виконавцем Цинєвим А.О. в рамках виконавчого провадження №80441182 також ухвалено постанови від 09.03.2026 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження відповідно до якої стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Гурман Фуді” мінімальні витрати у розмірі 319 грн та про стягнення з боржника основної винагороди, якою стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Гурман Фуді” основну винагороду у сумі 25312,41 грн.
В подальшому ухвалою місцевого господарського суду від 18.03.2026 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю “Гурман Фуді” здійснено поворот виконання судового наказу Господарського суду Одеської області від 12.02.2026 по справі №916/420/26; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Молочна компанія “Галичина” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Гурман Фуді” грошові кошти у сумі 278 755,55 грн.
Разом з тим, при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не враховано, що стягнуті у процесі виконання рішення суду мінімальні витрати виконавчого провадження та основна винагорода приватного виконавця не є коштами, які були стягнуті на виконання наказу суду, а тому вони не підлягали поверненню в порядку повороту виконання рішення суду.
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
Виконавчий збір, стягнутий з боржника в порядку, встановленому статтею 27 Закону України "Про виконавче провадження" належить до коштів виконавчого провадження (пункт 1 частини 1 статті 42 Закону України "Про виконавче провадження").
Питання про стягнення з боржника виконавчого збору вирішується відповідною постановою державного виконавця (частина 4 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження"), а не рішенням суду.
Відповідно до статті 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода (частина 1).
Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової (частина 2).
Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 3).
Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (частина 7).
При цьому у силу положень частини 3 статті 45 Закону України "Про виконавче провадження" основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.
Відповідно до частин 2-4 статті 42 названого Закону витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження (частина 2). Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України (частина 3). На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення (частина 4).
За змістом частини 2 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" постанови приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду у порядку, передбаченому законом.
Отже, імперативною нормою - частиною 2 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.
Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 13.03.2019 у справі №545/2246/15-ц та від 03.04.2019 у справі №370/1288/15, а також Верховним Судом у постановах від 03.11.2021 у справі №910/16262/19 та від 13.02.2023 у справі №922/153/13-г.
Наведене, у свою чергу, свідчить про те, що питання про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю “Гурман Фуді” стягнутої приватним виконавцем Цинєвим А.О. основної винагороди приватного виконавця та мінімальних витрат виконавчого провадження має вирішуватися не в порядку повороту виконання рішення суду.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №296/7644/17, яка відповідно до положень частини 4 статті 263 Господарського процесуального кодексу України враховується судом при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин.
У постанові Верховного Суду в складі Касаційного цивільного суду від 31.03.2021 у справі № 296/7644/17 зроблено висновок, що питання про повернення боржнику стягнутої приватним виконавцем винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження має вирішуватися не в порядку повороту виконання рішення суду, та зауважив, що апеляційний суд не урахував, що стягнута у процесі виконання рішення суду винагорода приватного виконавця не є коштами, які були стягнуті за рішенням суду, яке скасовано за наслідками апеляційного перегляду, а тому вони не підлягають поверненню в порядку повороту виконання рішення суду.
Отже, відповідно до змісту наведених висновків суду касаційної інстанції, стягненню в порядку повороту підлягають лише ті кошти, що були стягнуті за рішенням суду, і у справі №296/7644/17 винагорода приватного виконавця не входила до складу таких коштів, тобто їх було стягнуто окремо, в ході виконавчого провадження.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно платіжної інструкції №18274 від 09.03.2026 на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю “Молочна компанія “Галичина” приватним виконавцем Цинєвим А.О. перераховано 253124,14 грн з призначенням платежу «стягнута заборгованість, ВП №80441182, боржник ТОВ “Гурман Фуді” (43255905), судовий наказ №916/420/26 від 12.02.2026 ГСОО, без ПДВ». 
На рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю “Молочна компанія “Галичина” було перераховано грошові кошти в сумі 253124,14 грн, як стягнутий борг за судовим наказом від 12.02.2026. Решта грошових коштів в сумі 25 631,41 грн є основною винагородою приватного виконавця та мінімальними витратами виконавчого провадження.
Таким чином, грошові кошти в розмірі 25 631,41 грн є коштами виконавчого провадження, стягнення яких здійснювалось не на підставі судового наказу, а згідно винесених приватним виконавцем постанов. У зв`язку з наведеним, грошові кошти в розмірі 25 631,41 грн не підлягають поверненню Товариству з обмеженою відповідальністю “Гурман Фуді” в порядку ст. 333 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вони не були грошовими коштами, отриманими стягувачем на виконання судового наказу від 12.02.2026.
За таких обставин, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Гурман Фуді” про поворот виконання судового наказу Господарського суду Одеської області від 12.02.2026 по справі №916/420/26 слід відмовити у частині стягнення 25 631,41 грн.
Зважаючи на те, що Господарським судом Одеської області невірно застосовано норму ст. 333 Господарського процесуального кодексу України в частині вирішення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Гурман Фуді” про поворот виконання судового наказу щодо зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю “Молочна компанія “Галичина” повернути Товариству з обмеженою відповідальністю “Гурман Фуді” грошові кошти у розмірі 25 631,41 грн (у складі суми 278755,55 грн) ухвала Господарського суду Одеської області від 18.03.2026 у справі №916/420/26 у цій частині підлягає скасуванню.
Зазначене має наслідком покладення на Товариство з обмеженою відповідальністю “Гурман Фуді” витрат Товариства з обмеженою відповідальністю “Молочна компанія “Галичина” по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
В ході даного апеляційного провадження було встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю “Гурман Фуді” (43255905) 23.03.2026 змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю “ЕКЛЕРІН” (43255905). Тому суд апеляційної інстанції зазначає, що поворот виконання судового наказу необхідно здійснити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ЕКЛЕРІН”.
Згідно з ч.7 ст.333 Господарського процесуального кодексу України за подання заяви про поворот виконання судовий збір не сплачується і, відповідно, судом апеляційної інстанції не розподіляється.
Керуючись ст. 129, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1) Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Молочна компанія “Галичина” на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.03.2026 у справі №916/420/26 задовольнити.
2) Ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.03.2026 у справі №916/420/26 скасувати частково.
3) Викласти резолютивну частину ухвали Господарського суду Одеської області від 18.03.2026 у справі №916/420/26 у наступній редакції:
"1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Гурман Фуді” (нова назва - Товариство з обмеженою відповідальністю “ЕКЛЕРІН”) (вх. 2-468/26 від 10.03.2026) про поворот виконання судового наказу Господарського суду Одеської області від 12.02.2026 року по справі № 916/420/26 - задовольнити частково.
2. Здійснити поворот виконання судового наказу Господарського суду Одеської області від 12.02.2026 року по справі № 916/420/26, стягнувши з Товариства з обмеженою відповідальністю “Молочна компанія “Галичина” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ЕКЛЕРІН” грошові кошти у сумі 253 124,14 грн.
3. У стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю “Молочна компанія “Галичина” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ЕКЛЕРІН” 25 631,41 грн - відмовити."
4) Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ЕКЛЕРІН” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Молочна компанія “Галичина” 2662,40 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги.
5) Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідні накази на виконання даної постанови.
6) Справу №916/420/26 повернути до Господарського суду Одеської області.
Постанова суду є остаточною і не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених у п. 2 ч. 3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено на підписано 06.05.2026 року.

Головуюча суддя: Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва 

А.І. Ярош