ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Постанова
іменем України

справа №766/16322/25 
провадження № 22-ц/819/479/26

10 червня 2026 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий: Бездрабко В.О. (суддя – доповідач),
судді:   Базіль Л.В.,
Приходько Л.А.,
секретар судового засідання: Сорокіна В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 19 січня 2026 року, постановлене під головуванням судді Кузьміної О.І., у цивільній справі за позовом Акціонерне товариство «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:
Зміст позовних вимог
У жовтні 2025 року Акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі - АТ «Сенс Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому банк просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 25 січня 2016 року у загальному розмірі 130 960,99 грн, з яких 76 060,48 грн – борг за кредитом, 54 900,51 грн – відсотки за користування кредитними коштами; судові витрати у справі, які складаються зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 880,00 грн. 
Позовна заява мотивована тим, що 25 січня 2016 року між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк» (на підставі загальних зборів акціонерів від 12 серпня 2022 року змінено назву товариства на АТ «Сенс Банк», про що 30 листопада 2022 року внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) укладений кредитний договір шляхом підпису ОСОБА_1 оферти на укладення Угоди про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк».
Сторони погодили найменування продукту «Максимум», мету кредиту – для особистих потреб; ліміт кредитної лінії – 75 000,00грн.; процентна ставка – 40% річних; тип процентної ставки – фіксована; тип карти – MasterCard Debit World строком дії 5 років; порядок повернення кредиту – щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 7% від суми заборгованості, мінімум 50,00грн.
Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надав позичальнику можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач протягом тривалого часу активно користувалася наданим кредитом, однак належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування коштами, що призвело до виникнення заборгованість у загальному розмірі 1309 60,99грн, яку банк просив стягнути на свою користь.
Рішення суду першої інстанції
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 19 січня 2026 року позов АТ «Сенс Банк» задоволений в повному обсязі.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором від 25 січня 2016 року в загальному розмірі 130 960,99 грн та судові витрати у розмірі 2 422,40 грн.; витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 880,00 грн.
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач належним чином не виконувала зобов`язання, обумовленні укладеним між сторонами кредитним договором, а розрахунок заборгованості відповідає Умовам та правилам надання банківських послуг і нормам цивільного законодавства, з приводу чого наявні підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором в заявленому позивачем розмірі. У зв`язку із повним задоволенням позовних вимог судові витрати у справи слід покласти на відповідача.
Доводи апеляційної скарги 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом фактичних обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 19 січня 2026 року скасувати та ухвалите нове судове рішення про відмову АТ «Сенс Банк» у задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга мотивована відсутністю в матеріалах справи угоди або договору, укладеного між сторонами щодо надання кредиту. Доводи банку про надання ОСОБА_1 кредиту в розмірі 75 000,00грн. не підтверджені. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, остання операція з отримання кредитних коштів вчинена відповідачем у період з 25 січня по 24 лютого 2022 року в сумі 2 904,90грн. та здійснено погашення кредита в розмірі 1 900,00грн. Станом на 24 лютого 2022 року заборгованість за договором становила 43 348,67грн. З зазначеної дати ОСОБА_1 не отримувала від банку коштів, але незважаючи на це позивач самостійно збільшив заборгованість за тілом кредиту до 76 060,48грн. та нарахував проценти. Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відповідач проживає в місті Херсоні, яке з 03 березня по 11 листопада 2022 року перебувало в окупації збройними силами РФ, тому відповідач згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» не мала можливості користуватися кредитними коштами та здійснювати погашення заборгованості з причин, які від неї не залежали. 
Поза увагою суду залишилися положення статті 21 Закону України «Про споживче кредитування», згідно якої розмір заборгованості не може перевищувати подвійну суму отриманого кредиту, тому проценти, які підлягають сплаті відповідачем не можуть бути більш ніж сума отриманого кредиту, тобто 43 348,67грн.
При розгляді справи суд припустився порушень процесуального права, оскільки розглянув справу за відсутності відповідача, яка 19 січня 2026 року подала заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю залучення до участі у справі нового адвоката.
Правова позиція інших учасників справи
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Розгляд справи апеляційним судом
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та адвокат Кравцов В.В. просили апеляційну скаргу задовольнити.
ОСОБА_1 пояснила, що визнає наявну заборгованість за кредитним договором в розмірі 43 348,67грн., яка існувала станом на 24 лютого 2022 року. У зв`язку з тимчасовою окупацією міста Херсона в березні 2022 року вона не мала можливості користуватися кредитною картою, яка була заблокована банком.
Представник АТ «Сенс Банк» повторно в призначене судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений згідно приписів частини шостої статті 128 ЦПК України, що підтверджується довідками про доставку судових повісток до електронного кабінету позивача.
Згідно частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Ураховуючи наведене, баланс інтересів учасників справи у як найшвидшому розгляді справи, обізнаність учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, створення апеляційним судом під час розгляду цієї справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача. 
Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її адвоката Кравцова В.В., перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
25 січня 2016 року між АТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір шляхом підписання ОСОБА_1 оферти та акцепту на укладення Угоди про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк».
Сторони погодили найменування продукту «Максимум», мету кредиту – для особистих потреб; ліміт кредитної лінії – 75 000,00грн.; процентна ставка – 40% річних; тип процентної ставки – фіксований; тип карти – DMC Gold строком дії 2 роки; строк дії кредитного договору дорівнює строку дії карти, з можливістю пролонгації договору на той же строк; порядок повернення кредиту – щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 7% від суми заборгованості, мінімум 50,00грн. Позичальник надала банку згоду на договірне списання грошових коштів з рахунку в межах погашення обов`язкових щомісячних платежів.
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписок по рахунках відповідача, станом на 25 квітня 2025 року ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором від 25 січня 2016 року у загальному розмірі 130 960,99 грн, з яких 76060,48 грн – борг за кредитом, 54 900,51 грн – відсотки за користування кредитними коштами.
Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції і застосовані норми права
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України).
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт перший частини другої статті 11 ЦК України).
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною першою, другою статті 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з вимогами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76,77 ЦПК України).
Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Положення вищезазначених процесуальних норм права передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.
Відповідно до частини першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Апеляційний суд звертає увагу, що під час вирішення справи про стягнення заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, а не іншими умовами, які дають змогу кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати розмір заборгованості, який не відповідає умовам договору та засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Встановлені у справі фактичні обставини свідчать, що 25 січня 2016 року між АТ «Альфа Банк» (змінено назву на АТ «Сенс Банк» ) та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір шляхом підписання позичальником оферти та акцепту на укладення Угоди про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк».
В ході розгляду справи відповідач не заперечувала факт укладення кредитного договору від 25 січня 2016 року та визнала наявність заборгованості в розмірі 43 348,67грн., яка утворилася станом на 24 лютого 2022 року. ОСОБА_1 повідомила, що в березні 2022 року видана їй кредитна карта була заблокована банком та вона не мала об`єктивної можливості користуватися картою під час тимчасової окупації м.Херсона, яка мала місце з 01 березня по 11 листопада 2022 року. В подальшому кредитна карта не була розблокована банком.
Наведені обставини дає підстави вважати, що укладений між сторонами кредитний договір від 25 січня 2016 року неодноразово був пролонгований, а отже строк дії договору, відповідно до умов його укладення (строком на 2 роки), діяв до 25 січня 2024 року, що сторонами не спростовано. Отже, нарахування банком заборгованості поза межами строку кредитування, до 25 квітня 2025 року, є неправомірним.
Згідно виписки з рахунку приватного клієнта №764878-2025/0526 встановлено, що відповідач впродовж дії кредитного договору належним чином не виконувала зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за користування позиченими коштами, з приводу чого відповідно до умов договору кредитодавець до листопада 2022 року неодноразово здійснював списання грошових коштів з рахунку клієнта для погашення обов`язкових щомісячних платежів в межах наданого кредитного ліміту або шляхом його збільшення. Останнє збільшення банком кредитного ліміта мало місце 26 липня 2022 року та становило 52 417,74грн. Хоча умови кредитного договору і містять положення про можливість встановлення позичальнику кредитного ліміта в розмірі 75 000,00 грн, однак ліміт в зазначеному розмірі відповідно до виписку по рахунку, яка є первинним документом, ОСОБА_1 фактично не був наданий, а відтак аргументи позивача про наявність заборгованості за тілом кредиту в розмірі 75 000,00 грн є недоведеними. З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про наявність у відповідача боргу за кредитом у розмірі 52 417,74 грн. 
Згідно частини третьої, шостої статті 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», під час режиму тимчасової окупації платіжний режим діє з урахуванням того, що система електронних платежів Національного банку України та внутрішньодержавні платіжні системи, платіжними організаціями яких є резиденти України, не застосовуються на тимчасово окупованій території.
На тимчасово окуповану територію поширюються норми Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" з урахуванням того, що електронні платіжні засоби, емітовані на тимчасово окупованій території, у тому числі мобільні платіжні інструменти, не можуть використовуватися на іншій території України з метою ініціювання переказу коштів. Переказ коштів між тимчасово окупованою територією та іншою територією України забороняється.
За твердженням відповідача і це не спростовано позивачем, ОСОБА_1 , перебуваючи у м.Херсоні в період тимчасової окупації, не мала можливості користуватися кредитною картою (здійснювати платіжні операції), яка була заблокована банком. Незважаючи на це, банк згідно виписки з рахунку продовжував з березня 2022 року щомісяця здійснювати нарахування плати за користування картою; здійснювати нарахування/списання процентів за проведення готівкових операцій тощо.
Крім того, в порушення умов укладеного між сторонами договору, банк починаючи з березня 2022 року, за відсутності платіжних операцій зі сторони позичальника та відсутності узгоджених сторонами положень про овердрафт, безпідставно здійснював нарахування процентів за несанкціонований овердрафт; за прострочений несанкціонований овердрафт; нараховував плату за перенесення непогашеного несанкціонованого овердрафту на прострочку, а також нараховував окрему плату за перенесення кредиту на прострочений кредит; перенесення кредиту (покупки) на прострочений кредит, вартість яких безпідставно включив в заявлену до стягнення заборгованість за процентами.
Ураховуючи викладене, апеляційний суд згідно умов кредитного договору від 25 січня 2016 року та в межах строку кредитування, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом в загальному розмірі 24 458,72 грн:
30.11.2022 - 861,72 + 329,82 = 1191,54
23 - 30.12.2022 - 579,39+819,36+400,08=1798,83
25 - 31.01.2023 - 532,80+830,58+498,82=1862,20
24 - 28.02.2023 - 522,97+692,56+491,24=1706,77
24 - 31.03.2023 - 496,93+728,13+610,19=1835,25
25 - 30.04.2023 - 426,16+671,10+646,08=1743,34
25 - 31.05.2023 - 448,26+658,98+724,97=1833,21
30.06.2023 - 607,74+751,32=1359,06
25 - 31.07.2023 - 404,55+596,51+828,56=1829,62
25 - 31.08.2023 - 372,00+567,92+876,09=1816,01
25 - 30.09.2023 - 365,18+522,78+891,48=1779,44
25 - 31.10.2023 - 346,89+513,10+965,97=1825,96
25 - 30.11.2023 - 318,90+473,76+973,14=1765,80
25 - 31.12.2023 - 313,10+466,09+1044,80=1823,99
25.01.2024 – 287,70 грн.
За результатами апеляційного перегляду справи колегія суддів вважає, що вирішуючи справу в межах заявлених АТ «Сенс Банк» позовних вимог, суд першої інстанції не перевірив доводи позивача, не дослідив умови кредитного договору від 25 січня 2016 року та правильність наданого банком розрахунку заборгованості у співвідношенні до положень договору, та дійшов передчасного висновку про задоволення позову в повному обсязі.
За наведених обставин рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 19 січня 2026 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 130 960,99 грн., з яких: 76060,48 грн – прострочене тіло кредиту, 54 900,51 грн. – відсотки за користування кредитом в порядку статті 376 ЦПК України підлягає зміні, шляхом зменшення загального розміру заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача з 130 960,99 грн до 76 876,46 грн, з яких 52 417,74 грн. –заборгованість за кредитом та 24 458,72 грн – проценти за користування кредитом.
Відповідно до положень частини першої, другої, четвертої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначила про порушення судом першої інстанції процесуальних прав та розгляд справи за її відсутності, незважаючи на подану заяву про відкладення судового засідання.
Дослідивши аргументи скаржника, апеляційний суд встановив, що в суді першої інстанції інтереси ОСОБА_1 були представлені адвокатом Климась Ю.І., який в призначене судове засідання 08 грудня 2025 року не з`явився, подав заяву від 05 грудня 2025 року про відкладення розгляду справи (а.с.28-33, 41). Відповідач до суду не з`явилась, причини неявки не повідомила.
19 січня 2026 року відповідач та її представник повторно до суду не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог частини шостої статті 128 ЦПК України. У заяві від 18 січня 2026 року адвокат Климась Ю.І. просив розгляд справи провести у його відсутність, а відповідач у заяві від 19 січня 2026 року просила розгляд справи відкласти у зв`язку з пошуком нового адвоката. 
Надавши оцінку поданим стороною відповідача заявам та повторній неявці в судове засідання ОСОБА_1 без поважних причин, суд визнав за можливе здійснити розгляд справи у відсутність відповідача.
Зваживши на викладене, апеляційний суд не встановив порушень судом першої інстанції приписів статті 223 ЦПК України щодо можливості розгляду справи у відсутність відповідача, яка належних доказів щодо припинення повноважень з адвокатом Климась Ю.І. не надала та особисто до суду повторно без поважних причин не з`явилася. 
Щодо розподілу судових витрат
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частина перша, третя статті 133 ЦПК України).
Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язанні з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 3 частини другої статті 141 ЦПК України).
З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з позовом АТ «Сенс Банк» сплатило судовий збір у розмірі 2422,40 грн (а.с.10).
Оскільки колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення позовних вимог банку, що становить 59% від ціни позову, то стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1429,21 грн (2422,40 грн х 59% : 100%).
На підставі договору про надання послуг №1006 від 28 січня 2025 року інтереси позивача в суді першої інстанції були представлені адвокатським об`єднанням «СмартЛекс». Предметом цього договору є надання адвокатським об`єднанням юридичних послуг щодо стягнення заборгованості з боржників замовника, яка виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржниками кредитних договорів, договорів позики та інших угод (пункт 1.1)
В пункті 3.1 договору сторони узгодили, що розмір винагороди (гонорару) адвоката складається з: 375,00 грн. – підготовка та подання позовної заяви; отримання рішення суду – 225,00 грн та комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника – 7,85%, а всього у справі в суді першої інстанції позивач визначив понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 880,00грн.
В порядку перерозподілу судових витрат у зв`язку з частковим задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції вважає за необхідно визначити суму витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 6 634,80 грн (76 876,46 грн. (задоволений розмір позовних вимог) х 7,85% +375,00+225,00).
При зверненні до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 сплачено судовий збір в сумі 2 959,20 грн (а.с.95). У зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги (41%) з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги пропорційно розміру задоволених вимог скарги, що в грошовому виразі становить 1 213,27 грн (2959,20 грн х 41% : 100%).
Виходячи з приписів частини десятої статті 141 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» різниці судових витрат у справі в розмірі 6 850,74грн (8064,01грн (1429,21грн. + 6634,80грн) – 1213,27грн).
Керуючись ст.ст. 141, 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовільнити частково.
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 19 січня 2026 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованості за кредитним договором від 25 січня 2016 року в загальному розмірі 130960,99 грн., з яких: 76060,48 грн – прострочене тіло кредиту, 54900,51 грн. – відсотки за користування кредитом, змінити, зменшивши розмір заборгованості, який підлягає стягненню з 130960,99 грн до 76876,46 грн., з яких 52 417,74 грн. –заборгованість за кредитом, 24 458,72 грн. – проценти за користування кредитом.
Це ж рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» понесених судових витрат у розмірі 2422, 40 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 10 880,00 грн, скасувати.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» судові витрати у справі в загальному розмірі 6 850,74 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складений 22 червня 2026 року.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: Л.В. Базіль

Л.А. Приходько