Справа № 675/1404/25
Провадження № 2/686/3667/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року Хмельницький міськрайонний суд в складі: 
головуючої – судді Павловської А.А.,
з участю секретаря судового засідання Солдатової К.В., 
представниці відповідача Орел Л.В.,
справа № 675/1404/25,
сторони: 
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс»,
відповідач – ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Хмельницький цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:
1.Стислий виклад позицій сторін
У серпні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування поданого позову зазначено, що 27.04.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1  був укладений кредитний договір № 200516282 на суму кредиту 10500,00 гривень з кінцевим терміном повернення 27.04.2021 та сплатою відсотків за користування ним у розмірі 58,8% річних.
20.07.2020 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» був укладений договір Факторингу №7_БМ, за умовами якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 200516282 у сумі 21450,22 гривень, з яких: 7121,33 гривень – заборгованість по тілу; 14328,89 грн. – сума заборгованості за відсотками.
З врахуванням наведеного, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 28069,38 гривень, з яких: 7121,33 гривень – заборгованість по тілу; 14328,89 грн. – сума заборгованості за відсотками, 1928,76 грн. – сума 3% річних, 4690,40 грн. - сума інфляційних втрат. 
Просив також врахувати наявність тривалого судового спору щодо переходу права вимоги як підставу для поновлення/не застосування судом позовної давності, оскільки кредитор з об`єктивних причин не мав можливості звернутися до суду в межах такого строку (ч. 5 ст. 267 ЦК України).
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про слухання справи за його відсутності, вимоги позову підтримав, просив задовольнити. За таких обставин суд вважає за можливе судовий розгляд справи провести за відсутності представника позивача в судовому засіданні.
Представниця відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, суду пояснила, що відповідач належно виконав взяті на себе зобов`язання з погашення кредиту за кредитним договором № 200516282 від 27.04.2016 року, який ним було укладено з ПАТ «Банк Михайлівський» на суму 10 500,00 грн., крім того, позивач пропустив строк позовної давності. Фактично використаний ліміт – 8232,26 грн. З часу сплати кредиту, а саме з січня 2017 року, минуло дев`ять років, підтверджуючі документи зазначеного у відповідача не збереглись. Однак, погашення кредиту за Кредитним договором № 200516282 від 27.04.2016 року підтверджується звітом Українського Бюро Кредитних історій від 28.01.2026 року. Так, у Звіті Українського Бюро Кредитних історій, який сформовано Дьяковим М.М. від 28.01.2026 року по кредитних історіях ОСОБА_1 міститься інформація про фінансові зобов`язання №1 по Кредитному договору на інші споживчі цілі № 2127838 від 27.04.2016 року. Сума кредиту – 8232,26 грн. Термін дії – 10.05.2017 р. Статус – закритий. Відповідач погасив зобов`язання по Кредитному договору № 200516282 від 27.04.2016 року у січні 2017 року, тобто до набуття позивачем права вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020 року. Звіт Українського Бюро Кредитних історій свідчить про те, що зобов`язання за Кредитним договором № 200516282 від 27.04.2016 року, по поверненню фактично використаного ліміту на суму 8232,26 грн., позивач погасив повністю у січні 2020 року, тобто до укладання договору про придбання прав вимог за кредитними договорами укладеними позичальниками з ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020. Зазначене дає підстави стверджувати про те, що на момент придбання ним прав вимог за кредитними договорами, укладеними позичальниками із ПАТ «Банк Михайлівський», зобов`язання відповідача за Кредитним договором № 200516282 від 27.04.2016 року уже не існували, відповідно і права вимоги по ньому були відсутні. Крім того, остаточне погашення зобов`язань за Кредитним договором відповідач здійснив ТОВ «ФК «Фагор», яке станом на 31.01.2020 було правонаступником прав вимог за кредитними договорами ПАТ «Банк Михайлівський», в т.ч. і по Кредитному договору № 200516282 від 27.04.2016. Додана до позовної заяви постанова про закінчення виконавчого провадження ВП№ 66491947 від 17.01.2023 року свідчить про те, що позивачем отримано від ТОВ «ФК «Фагор» усі документи ПАТ «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 року №1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 року №2. Відповідно, позивач, при отриманні вказаних документів та перед зверненням до суду із позовом у цій справі, мав можливість належно перевірити фактичну сплату відповідачем зобов`язань за Кредитним договором № 200516282 від 27.04.2016 року ТОВ «ФК «Фагор» та витребувати від ТОВ «ФК «Фагор» безпідставно отримані ним кошти від відповідача. Покладання ж обов`язку на відповідач у вигляді повторної сплати зобов`язань за Кредитним договором № 200516282 від 27.04.2016 року не ґрунтується на принципах справедливості, добросовісності і розумності цивільних відносин.
2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2026 судді Павловській А.А. надійшла справа за вище вказаним позовом, ухвалою від 06.02.2026 у справі призначено судове засідання для розгляду її по суті.
27.04.2026 розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог.
3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Встановлено, що 27.04.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1  був укладений кредитний договір № 200516282 на суму кредиту 10500,00 гривень з кінцевим терміном повернення 27.04.2021 та сплатою відсотків за користування ним у розмірі 58,8% річних.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.1921 у господарській справі № 910/11298/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» про застосування наслідків нікчемності правочину, відновлення становища, яке існувало до порушення права, встановлено такі обставини.
Постановою Національного Банку України від 22.12.2015 № 917/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку» ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до категорії проблемних.
Указаною постановою, зокрема, було віднесено ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії проблемних строком до 180 днів. Також установлено певні обмеження, зокрема, не здійснювати кредитних операцій в обсязі, що перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття даної постанови (у розрізі валют) без урахування нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобов`язань з кредитування, що надані банкам і клієнтам.
19.05.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» (клієнт) і ТОВ «ФК «Плеяда» (фактор) укладено договір факторингу № 1905, за умовами якого фактор зобов`язався передати грошові кошти у розпорядження клієнта, а банк зобов`язався відступити на користь ТОВ «ФК «Плеяда» право вимоги до третіх осіб (боржників).
З матеріалів справи вбачається, що 20.05.2016 між ТОВ «ФК «Плеяда» і ТОВ «ФК «Фагор» укладено договір факторингу № 1, за умовами якого ТОВ «ФК «Плеяда» за плату відступило на користь ТОВ «ФК «Фагор» права вимоги, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору факторингу № 1905.
23.05.2016 згідно з рішенням Правління Національного банку України №14/БТ ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до категорії неплатоспроможних, а відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 812 розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації.
На виконання своїх обов`язків, передбачених статтею 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноваженою особою, згідно з наказом від 24.05.2016 № 27/1 створено комісію з перевірки договорів (інших правочинів), укладених ПАТ «Банк Михайлівський».
Під час перевірки комісія виявила, що між ПАТ «Банк Михайлівський» і ТОВ «ФК «Плеяда» було укладено договір факторингу від 19.05.2016 № 1905, відповідно до якого банк відступив право вимоги за кредитними договорами на суму 682 297 854, 87 грн.
Комісія за результатами перевірки встановила таке:
- банком під час укладення договору № 1905 не враховано/неналежним чином врахована категорія якості активів, які здебільшого віднесені до І категорії (82, 9 % від загальної суми заборгованості) та сума дисконту, за якими є недоцільною, та здійснено відчуження майна (майнових прав) за ціною, нижчою від звичайної понад 20 %, зокрема на 29, 2 %, що є ознакою нікчемності правочину згідно положень п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;
- здійснюючи відчуження прав вимог за кредитними договорами за зниженою ціною, банком не отримано 199 261 694, 87 грн доходу від таких операцій, а отже, банк взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами частково стало неможливим, що є ознакою нікчемності правочину згідно положень п. 2 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;
- під час укладання договору та реєстрів прав вимоги до договору, банком та відповідачем 1 порушено вимоги ст. 526 Цивільного кодексу України і ст. 193 Господарського кодексу України, та фактично проведено відчуження прав вимоги банку за кредитними договорами без попередньої оцінки, і за заниженою ціною, банк фактично уклав правочин, умови якого передбачають передачу майна з метою надання окремому кредитору переваги (пільги), прямо не встановленої для нього законодавством чи внутрішніми документами банку, що є ознакою нікчемності правочину згідно з положеннями п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;
- враховуючи те, що операції з оплати прав вимоги банку за кредитними договорами здійснено із порушеннями банківського законодавства, яке регулює такі правовідносини, що тягне за собою додаткового захисту, то виконавши платіжні доручення відповідача-1 як розрахунок за договором № 1905, банк здійснив операції із порушенням норм законодавства, які призвели до збільшення витрат, пов`язаних із виведенням банку з ринку, що є ознакою нікчемності правочину за змістом положень п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
30.05.2016 згідно з наказом Тимчасової адміністрації ПАТ «Банк Михайлівський» № 37 затверджено результати проведеної перевірки, викладені в акті про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності від 30.05.2016 № 1, згідно з якими встановлено нікчемність договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, та прийнято рішення застосувати наслідки його нікчемності.
09.06.2016 ПАТ «Банк Михайлівський» направило ТОВ «ФК «Плеяда» повідомлення про нікчемність правочинів від 01.06.2016 № 05-53, в якому зазначило про нікчемність договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та вимагало негайно повернути усі отримані на підставі нікчемного договору документи.
05.06.2020 відбувся продаж ПАТ «Банк Михайлівський» на публічних торгах (аукціоні) лоту №GL16N618071, який включав кредитний портфель фізичних осіб, відчужений на користь ТОВ «ФК «Плеяда» (з подальшою переуступкою ТОВ «ФК «Фагор»), за яким застосована нікчемність.
Переможцем вказаних торгів (аукціону) стало ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС».
20.07.2020 року відбулось підписання договору №7_БМ відступлення ПАТ «Банк Михайлівський» (за договором - банк) прав вимоги ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (за договором - новий кредитор) за результатами проведення вищезгаданих торгів (аукціону).
Згідно з п. 2. вказаного договору новий кредитор у день настання відкладальної обставини відповідно до п. 16 цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4 цього договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами.
За регламентом роботи електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, який складається з автоматичного покрокового зниження початкової (стартової) ціни лота, етапів подання закритих цінових пропозицій та цінової пропозиції для продажу активів (мапа) що виводяться з ринку або ліквідуються в розділі 7.21 зазначається, що переможець аукціону зобов`язаний: 1. здійснити повну оплату коштів за лот, які повинні надійти на рахунок банку (банків) не пізніше кінця 18 (вісімнадцятого) робочого дня з дати формування ЦБД протоколу електронного аукціону; 2. укласти договір купівлі-продажу/відступлення права вимоги протягом 20 (двадцяти) робочих днів з дати формування протоколу електронного аукціону за умови відсутності рішення Фонду стосовно продовження такого строку.
З огляду на викладене, укладання договору купівлі-продажу майновий вимог проводилося після оплати кредитного портфелю за домовленою ціною, що підтверджується платіжним дорученням № 25 від 09.07.2020.
Зазначеною постановою було ухвалено, зокрема: 
- визнати недійсним договір факторингу від 20.05.2016 № 1, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор»;
- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 № 1 і № 2;
- визнати відсутніми у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог до нього від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2, актах прийому-передачі від 20.05.2016 до зазначеного договору факторингу № 1 і № 2, та в договорі факторингу від 20.05.2016 № 1 та додатках до нього.
ТОВ «ДіджиФінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21450,22 гривень, з яких: 7121,33 гривень – заборгованість по тілу; 14328,89 грн. – сума заборгованості за відсотками.
На зазначені суми позивачем за період 25.02.2019 – 23.02.2022 нараховано 3% річних в сумі 1928,76 грн. та інфляційні в сумі 4690,40 грн., що підтверджено наданим позивачем розрахунком, правильність котрого відповідачем не оспорювалася.
4. Мотивована оцінка доводів сторін. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
Заслухавши представницю відповідача, дослідивши докази, суд вважає, що в позов слід задовольнити.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Первісний кредитор надав кредитні кошти, виконавши свої зобов`язання за кредитним договором, тоді як відповідач своїх зобов`язань належно (належному кредиторові) не виконав, допустивши прострочення за тілом кредиту і процентами. 
Відповідач стверджував про належне виконання договору – на користь ТОВ «Фагор», однак судом не може бути взято цього до уваги, оскільки судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено той факт, що право вимоги до ТОВ «Фагор» від первісного кредитора не перейшло (правочин був нікчемним), натомість належно перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс». 
Отже, таке стверджувань відповідачем виконання не може бути визнано належним.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За таких обставин слід дійти висновку, що сума заборгованості, що утворилася, є обґрунтованою.
Щодо доводів відповідача про сплив строків позовної давності, то слід взяти до уваги доводи позивача про наявність об`єктивних перешкод для більш раннього звернення до суду з огляду на наявність судового спору щодо переходу права вимоги від банку «Михайлівський», які є обґрунтованими і належно підтвердженими, адже рішення господарського суду за наслідками розгляду відповідної справи було фактично виконано лише 17.01.2023 (арк. спр. 39 – 73 т. 1). 
Відтак слід дійти висновку, що нараховані суми боргу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача як нового кредитора за вище зазначеним кредитним договором в повному обсязі.
Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 2422,40 грн., витрат на правничу допомогу в сумі 7000,00 грн., загалом 9422,40 грн., понесені позивачем і підлягають стягненню на його користь з відповідачки в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 7, 10, 12, 13, 17, 18, 81, 141, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 259, ч. 6, 8 ст. 259, ст. ст. 263 - 267, ч. 6, 7 ст. 268, ч. 1, 2 ст. 273, ч. 1 ст. 352, ст. 354 ЦПК України, ч.1, 2 ст.207, ст.626, ст.628, ст.638, ст.526, ч.1 ст. 1054, ч.1 ст. 1048, ч. 2 ст.1054, ст.1049 Цивільного кодексу України, суд –

ухвалив:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором №200516282 від 27.04.2016, 3% річних та інфляційні втрати на загальну суму 28069,38 грн., а також судові витрати в сумі 9422,40 грн.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту до Хмельницького апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Дата складення повного тексту рішення – 04.05.2026.
Позивач: ТОВ «Фінансова компанія «Діджи Фінанс» код ЄДРПОУ 42649746, місце знаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, б.8.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: