ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

12.06.2026	м. Суми	Справа № 920/568/26	

Господарський суд Сумської області у складі
судді Резніченко О.Ю.,
розглянув без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи
за позовом: Відділу освіти, молоді, та спорту Маневицької селищної ради (вул. Освітянська, буд. 4, с. Маневичі, Камінь-Каширський район, Волинська область, 44601, код ЄДРПОУ 44104446)
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Біловодського Олексія Григоровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
про стягнення 547 456,50 грн

Стислий виклад позицій сторін по справі. 
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь за Договором “Про постачання телевізійного та аудіовізуального обладнання” від 27.10.2025 № 767, пені – 5 956,50 грн у розмірі 0,1% від вартості Товару, з якого допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, упущену вигоду – 541 500,00 грн завдану відділу освіти молоді та спорту Маневицької селищної ради за порушення виконання умов Договору від 27.10.2025 року № 767, а також стягнути судові витрати.
Позов обґрунтовано тим, що між сторонами за результатами проведення відкритих торгів 27.10.2025 укладено договір №767 “Про постачання телевізійного та аудіовізуального обладнання”, за умовами якого відповідач був зобов`язаний у строк до 31.12.2025 поставити позивачу телевізійне та аудіовізуальне обладнання на суму 541 500,00 грн.
Відповідач з невідомих причин не виконав свого обов`язку за договором, тому позивач був змушений повернути отримані для закупівлі за договором за програмою фінансової підтримки Ukraine Facility кошти.
На думку позивача через такі дії відповідача йому завдано збитків у сумі 541 500,00 грн, які позивач вважає упущеною вигодою.
Також, відповідно до п. 7.2.1. договору від 27.10.2025 позивач просить стягнути з відповідача за порушення умов договору 5956,50 грн пені за період з 21.12.2025 по 31.12.2025.
Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 11.05.2026 була направлена на адресу, зазначену у позові та підтверджену відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.29-32).
Ухвала про відкриття провадження у справі була повернута з відміткою «адресат відсутній», тому відповідно до п.5 ч.6 ст.242 ГПК України ухвала вважається врученою відповідачу.
Рух справи.
Ухвалою господарського суду Сумської області від 30.04.2026 у справі №920/568/26 позовну заяву №172/01-13/2-26 від 28.04.2026 (вх. №2004 від 28.04.2026) було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
06.05.2026 від представника позивача надійшла заява (вх. №2413 від 06.05.2026) про усунення недоліків.
Ухвалою суду від 11.05.2026 було відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).
Позивач про відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа (а.с. 35).
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 
20.10.2025 на веб-сайті електронної системи публічних закупівель «Prozorrо» Відділом освіти, молоді та спорту Маневицької селищної ради опубліковано оголошення UA-2025-10-20-010082-а про проведення відкритих торгів на закупівлю інтерактивних панелей НУШ - ДК:021:2015 – 32320000-2 – телевізійне й аудіовізуальне обладнання за результатами торгів між Відділом освіти, молоді та спорту Маневицької селищної ради та Фізичною особою-підприємцем Біловодським Олексієм Григоровичем був укладений Договір «Про постачання телевізійного та аудіовізуального обладнання» № 767 від 27 жовтня 2025 року (далі – Договір № 767 від 27 жовтня 2025 року) терміном дії до 31.12.2025.
Відповідно до пункту 1.1. вищевказаного договору Постачальник зобов`язується поставити та передати Замовнику товари, зазначені в Специфікації, (надалі - Товар), а Замовник прийняти і оплатити такий Товар в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Найменування товару: Інтерактивні панелі НУШ – ДК:021:2015 – 32320000-2– телевізійне й аудіовізуальне обладнання.
Відповідно до розділу 5 «Умови поставки товару» Договору № 767 від 27 жовтня 2025 року передбачено:
5.1. Строк поставки (передачі) товару: до 20 грудня 2025 року.
5.2. Місце поставки (передачі) товарів: 44601, Волинська обл. Камінь-Каширський р-н сел. Маневичі, вул. Освітянська, 4.
5.3. Датою поставки Товару вважається дата передачі Постачальником
Замовнику Товару згідно з підписаною Сторонами видаткової накладної.
5.4. Постачальник буде вважатися таким, який виконав зобов`язання з поставки Товару, якщо він передав Товар Замовнику, і з усією супроводжувальною документацією, яка вимагається за чинним законодавством України та даним Договором, якщо внаслідок прийому було встановлено, що Товар повністю відповідає вимогам, передбаченим законодавством України, умовам, визначеним у Замовленні Замовника, та іншими умовами даного Договору.
Оскільки строк поставки товару закінчувався, а Постачальник, відповідач за цим позовом - Фізична особа-підприємець Біловодський Олексій Григорович будь-яких дій на виконання зазначеного вище договору, не вчинив, 17.12.2025 року відділом освіти, молоді та спорту Маневицької селищної ради на його адресу був направлений лист №702/01-10/2-25 з проханням виконати взяті на себе зобов`язання за Договором № 767 від 27 жовтня 2025 року «Про постачання телевізійного та аудіовізуального обладнання».
Відповідь Відділ освіти, молоді та спорту Маневицької селищної ради на цей лист від Фізичної особи-підприємця Біловодського Олексія Григоровича не отримав.
Станом на 20 грудня 2025 року до Відділу освіти, молоді та спорту Маневицької селищної ради товар не було поставлено.
Станом на 31 грудня 2025 року (дату завершення дії договору) до Відділу освіти, молоді та спорту Маневицької селищної ради товар не було поставлено, пропозиції щодо продовження дії договору, обґрунтування щодо неможливості його виконання, не надходило.
Відповідно до пункту 3.1. Договору № 767 від 27 жовтня 2025 року «Про постачання телевізійного та аудіовізуального обладнання» визначено, що сума цього Договору становить: 541 500,00 грн. (п`ятсот сорок одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок) без ПДВ.
Закупівля здійснюється за програмою фінансової підтримки Ukraine Facility за рахунок:
ТПКВКМБ 0611291 - Співфінансування заходів, що реалізуються за рахунок залишку коштів за освітньою субвенцією на кінець бюджетного періоду, що мають цільове призначення, виділених відповідно до рішень Кабінету Міністрів України у попередніх бюджетних періодах (за спеціальним фондом державного бюджету) 54 150,00 грн;
ТПКВКМБ 0611292 Реалізація заходів за рахунок залишку коштів за освітньою субвенцією на кінець бюджетного періоду, що мають цільове призначення, виділених відповідно до рішень Кабінету Міністрів України у попередніх бюджетних періодах (за спеціальним фондом державного бюджету) 487 350,00 грн.
Вищевказані бюджетні кошти були надані відділу освіти, молоді та спорту Маневицької селищної ради у вигляді субвенції та співфінансування для покращення матеріально-технічної бази закладів загальної середньої освіти, що призвело б до покращення якості надання освітніх послуг та відповідно кращого засвоєння навчального матеріалу здобувачами освіти відповідних закладів освіти. Але у зв`язку з їх невикористанням кошти були повернуті назад.
Тому, позивач вважає, що через неправомірні дії постачальника, заклади освіти Маневицької селищної ради залишилися без відповідного обладнання, учні цих закладів без можливості отримувати якісні знання з використання сучасних технологій, а відділ освіти, молоді та спорту Маневицької селищної ради зазнав збитків на суму 541 500,00 грн.
29.01.2026 року відділом освіти, молоді та спорту Маневицької селищної ради був направлений лист-претензія на адресу Фізичної особи-підприємця Біловодського Олексія Григоровича за номером 37/01-13/2-26 з проханням сплатити пеню та упущену вигоду за невиконання умов Договору № 767 від 27 жовтня 2025 року.
Однак відповіді Відділ освіти, молоді та спорту Маневицької селищної ради на зазначений лист також не отримав.
Крім цього, позивач зазначає, що відповідно до пункту 7.2.1. Договору № 767 від 27.10.2025 «Про постачання телевізійного та аудіовізуального обладнання», сторони погодили, що за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1% від вартості Товару, з якого допущено прострочення виконання за кожний день прострочення.
У відповідності до чого, за невиконання зобов`язань Фізична особа- підприємець Біловодський Олексій Григорович, зобов`язаний сплатити Відділу освіти, молоді та спорту Маневицької селищної ради пеню в розмірі 5 956,50 грн (вирахувано за формулою: [541 500,00 – сума позову]х[0,1% - розмір пені відповідно до Договору]/ 100%х11 днів – термін прострочення поставки товару – з 21.12.2025 до 31.12.2025 – період за який нараховано пеню відповідно до Договору).
Законодавство, що підлягає застосуванню.
Щодо стягнення упущеної вигоди.
Згідно із частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
У пункті 8 частини другої статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Правові підстави та умови відшкодування збитків визначені, зокрема положеннями Глави 3 "Захист цивільних прав та інтересів" Розділу І "Основні положення" Книги першої "Загальні положення", Глави 51 "Правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідальність за порушення зобов`язання" Розділу І "Загальні положення про зобов`язання" Книги п`ятої "Зобов`язальне право" ЦК України.
Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно із пунктом 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно із частиною першою статті 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Частиною другою статті 22 ЦК України визначено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Отже збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і що виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.
Збитки як правова категорія включають в себе й упущену (втрачену) вигоду, яка відрізняється від реальних збитків тим, що реальні збитки характеризують зменшення наявного майна потерпілого (проведені витрати, знищення і пошкодження майна тощо), а у разі упущеної вигоди наявне майно не збільшується, хоча і могло збільшитися, якби не правопорушення. Тобто упущена вигода відображає різницю між реально можливим у майбутньому потенційно отриманим майном та вже наявним майном.
Відшкодування збитків є однією з форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною в силу правил статті 22 ЦК України, адже частиною першою цієї статті визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Оскільки відшкодування збитків є однією з форм цивільно-правової відповідальності, застосування цієї відповідальності можливе лише за наявності чотирьох умов складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки боржника; збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданими збитками, вини боржника.
Окрім того, при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання (частина четверта статті 623 ЦК України).
Отже для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди необхідна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: 1) протиправної поведінки особи (боржника); 2) збитків, заподіяних такою особою; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і збитками; 4) вини особи, яка заподіяла збитки, в тому числі встановлення заходів, вжитих кредитором для одержання такої вигоди. За відсутності одного із елементів складу цивільного правопорушення відповідальності з відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди не настає (див. висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 04.07.2011 у справі № 3-64гс11, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 908/2261/17, від 31.07.2019 у справі № 910/15865/14).
У цивільному праві протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності)). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.
За загальними правилами розподілу обов`язку доказування кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини перша та третя статті 74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України)).
Частиною другою статті 623 ЦК України визначено, що розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.
Тож при зверненні з позовом про відшкодування заподіяних збитків у вигляді упущеної вигоди, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами протиправність (неправомірність) поведінки заподіювача збитків, наявність збитків та їх розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками, що виражається в тому, що збитки мають виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача збитків.
Натомість боржник зі свого боку має доводити відсутність своєї вини у заподіянні збитків, оскільки чинним законодавством закріплена презумпція вини особи, яка порушила зобов`язання. Особа звільняється від відповідальності лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання (стаття 614 ЦК України).
За змістом пункту 2 частини другої статті 22 ЦК України, до складу збитків у вигляді упущеної вигоди входять: 1) неотриманні стороною доходи, які вона могла б реально отримати за звичайних обставин якби її право не було порушено; 2) доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною; 3) неодержаний прибуток, на який сторона, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною.
Отже згідно наведених норм упущеною вигодою є неодержаний (не отриманий) дохід, який кредитор міг реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушено, а боржник додержувався правил здійснення господарської діяльності.
Неодержаний дохід (упущена вигода) - це розрахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на доказах, які підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання певних грошових сум, якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення.
Відповідно до статті 22 ЦК України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання.
Тому звернення з вимогою про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди покладає на кредитора (позивача) обов`язок також довести, окрім наведеного, реальну можливість отримання визначених ним доходів, тобто, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила можливості їх отримання.
Крім того, позивач (кредитор) має довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача (боржника) стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток (подібні за змістом висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 750/8676/15-ц (провадження № 14-79цс18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.06.2020 у справі № 910/12204/17, від 16.06.2021 у справі № 910/14341/18).
Тобто вимоги про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди мають бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами про реальну можливість отримання позивачем відповідних доходів, але не отриманих через винні дії відповідача (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 127/16524/16-ц (провадження № 61-22106св18)).
Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є достатньою підставою для його стягнення, оскільки у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані за звичайних обставин (мають реальний, передбачуваний та очікуваний характер).
Окрім того, позивач (кредитор) повинен довести: факти вжиття ним певних заходів щодо одержання таких доходів. Тобто, доказуючи наявність упущеної вигоди, кредитор має довести факти вжиття певних заходів щодо одержання таких доходів. Якщо неодержання кредитором очікуваних доходів є наслідком недбалої поведінки самого кредитора, така упущена вигода не підлягає відшкодуванню (подібні висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.12.2019 у справі № 908/2486/18, від 15.10.2020 у справі № 922/3669/19, від 16.06.2021 у справі № 910/14341/18).
Ураховуючи наведене, пред`явлення позову про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, визначених статтею 22 ЦК України, покладає на кредитора (позивача), обов`язок довести: 1) протиправність (неправомірність) поведінки заподіювача збитків (боржника), 2) наявність збитків, їх розмір, в числі рахунку реальну можливість отримання ним таких збитків, 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками, а також 4) вжитті ним заходи для отримання заявлених збитків, тоді як відповідач - має довести відсутність своєї вини у заподіянні заявлених до стягнення з нього збитків.
Суд дійшов висновку про наявність у діях відповідача протиправної поведінки та вини, а саме – порушення умов зобов`язання щодо поставки товару за договором від 27.10.2025.
Однак, позивачем не доведено такого елементу правопорушення як наявність збитків у формі упущеної вигоди.
Обгрунтовуючи наявність та розмір упущеної вигоди позивач зазначає, що отримані для оплати за договором кошти він був змушений повернути, а заклади освіти залишилися без відповідного обладнання.
Позивачем не доведено, які реальні доходи (прибуток) він міг би отримати у спірних правовідносинах саме як замовник товару в тому випадку, коли б відповідач виконав умови договору.
Судом установлено, що у даному випадку має місце прострочення відповідача (боржника), що є підставою для притягнення його до відповідальності у вигляді сплати штрафних санкцій, а не стягнення упущеної вигоди, розрахованої позивачем як ціна договору від 27.10.2025.
Тому, позов у частині стягнення 541 500,00 грн упущеної вигоди задоволенню не підлягає.
Щодо стягнення пені.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Поняття неустойки визначено у ст. 549 Цивільного кодексу України, а саме:
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.
Судом було визначено прострочення відповідача у виконанні зобов`язання з поставки товару за договором, тому відповідно до п. 7.2.1. договору суд вважає правомірним застосування до відповідача відповідальності вигляді сплати пені за період з 21.12.2025 по 31.12.2025 (період визначено позивачем у позові) у розмірі 0,1% за кожен день прострочення, а всього: 541 500,00*0,1%*11 = 5956,50 грн.
Тому позов у частині стягнення пені підлягає задоволенню. 
Розподіл судових витрат між сторонам.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволено частково, витрати зі сплати судового збору в розмірі 71 грн 48 коп. покладаються на відповідача, а витрати зі сплати судового збору в розмірі 6498 грн 00 коп. покладаються на позивача.
Крім цього, позивачем було сплачено 6575 грн 98 коп. судового збору при поданні позову замість суми 6569 грн 48 коп., тобто на 6 грн 50 коп. більше.
Суд роз`яснює позивачу право на повернення надмірно сплаченої суми судового збору відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст. ст. 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 252 ГПК України, суд
В И Р І Ш И В :

1. Позов Відділу освіти, молоді, та спорту Маневицької селищної ради до відповідача: Фізичної особи-підприємця Біловодського Олексія Григоровича про стягнення 547 456 грн 50 коп. - задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Біловодського Олексія Григоровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Відділу освіти, молоді, та спорту Маневицької селищної ради (вул. Освітянська, буд. 4, с. Маневичі, Камінь-Каширський район, Волинська область, 44601, код ЄДРПОУ 44104446) 5 956,50 грн пені за кожний день прострочення порушення виконання умов Договору від 27.10.2025 року №767; 71 грн 48 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. У позові у частині стягнення 541 500 грн 00 коп. упущеної вигоди – відмовити.

4. Судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 6498 грн 00 коп. покласти на позивача.

5. Видати накази Відділу освіти, молоді, та спорту Маневицької селищної ради після набрання рішенням законної сили.

6. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повні реквізити сторін зазначені у п. 2 резолютивної частини даного рішення.
Повне судове рішення складено 12.06.2026.

Суддя	О.Ю. Резніченко