ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 "07" травня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/3335/24(916/3726/25)	
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф.,
секретар судового засідання Борисова Н.В.,
за участю представників сторін:
від позивача: Вернигора В.П., 
від відповідача: не з`явився,
від третьої особи: Корякін Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДМАСТОЛ" до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСТБУД КОМПАНІ", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Корякін Дмитро Вадимович , про визнання недійсними дій та про зобов`язання повернути грошові кошти в розмірі 3 198 408,80 грн,
зазначає наступне:
В липні 2024 року Фізична особа-підприємець Корякін Дмитро Вадимович звернувся до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДМАСТОЛ".
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.12.2024 відкрито провадження у справі № 916/3335/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Продмастол". Визнано вимоги Фізичної особи-підприємця Корякіна Дмитра Вадимовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Продмастол" у сумі 1078249,75 грн та витрати у сумі 26646,40 грн понесені у зв`язку із сплатою судового збору та авансування винагороди арбітражного керуючого. Введено процедуру розпорядження майном. Призначено розпорядником майна боржника ТОВ "Продмастол" арбітражного керуючого Вернигору Володимира Петровича.
10 вересня 2025 року арбітражний керуючий Вернигора Володимир Петрович Товариства з обмеженою відповідальністю "Продмастол" (надалі - ТОВ "Продмастол", Позивач) звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСТБУД КОМПАНІ" (надалі - ТОВ "ІСТБУД КОМПАНІ", Відповідач) в якому просило:
- визнати недійсними дії ТОВ "ПРОДМАСТОЛ" з перерахування 14.12.2022 грошових коштів ТОВ "ГЛОБАЛ ЕКО ТЕХНОЛОДЖІС СЕРВІС" у сумі 237 808,80 грн., 300 000,00 грн., 300 000,00 грн., 300 000,00 грн., 120 600,00 грн., з призначенням платежу: оплата за цукор білий згідно договору про відступлення права вимоги № 141222 від 14.12.2022;
- визнати недійсними дії ТОВ "ПРОДМАСТОЛ" з перерахування 19.12.2022 грошових коштів ТОВ "ГЛОБАЛ ЕКО ТЕХНОЛОДЖІС СЕРВІС" у сумі 400 000,00 грн., 400 000,00 грн., та 20.12.2022 у сумі 400 000,00 грн., з призначенням платежу: оплата згідно договору про відступлення права вимоги №191222 від 19.12.2022;
- визнати недійсними дії ТОВ "ПРОДМАСТОЛ" з перерахування 20.12.2022 грошових коштів ТОВ "ГЛОБАЛ ЕКО ТЕХНОЛОДЖІС СЕРВІС" у сумі 300 000,00 грн., та 21.12.2022 у сумі 200 000,00 грн., 240 000,00 грн., з призначенням платежу: оплата згідно договору про відступлення права вимоги №201222 від 20.12.2022;
- зобов`язати ТОВ "ІСТБУД КОМПАНІ" повернути ТОВ "ПРОДМАСТОЛ" грошові кошти у загальній сумі 3 198 408,80 грн.
Обґрунтовуючи підстави звернення із позовом посилається на те, що після відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Продмастол" витребувано у керівника - Дорошенко К.В. відповідну документацію, задля отримання якої відкрито відповідне виконавче провадження № НОМЕР_5.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.05.2025 витребувано у ТОВ "ГЛОБАЛ ЕКО ТЕХНОЛОДЖІС СЕРВІС" (котрим змінено назву на ТОВ "ІСТБУД КОМПАНІ") копії договорів щодо проведення транзакцій, а саме:
з перерахування 14.12.2022 грошових коштів ТОВ "ГЛОБАЛ ЕКО ТЕХНОЛОДЖІС СЕРВІС" у сумі 237 808,80 грн, 300 000,00 грн, 300 000,00 грн, 300 000,00 грн та 120 600,00 грн з призначенням платежу: оплата за цукор білий згідно договору про відступлення права вимоги № 141222 від 14.12.2022
з перерахування 19.12.2022 грошових коштів ТОВ "ГЛОБАЛ ЕКО ТЕХНОЛОДЖІС СЕРВІС" у сумі 400 000,00 грн, 400 000,00 грн, та 20.12.2022 у сумі 400 000,00 грн, з призначенням платежу: оплата згідно договору про відступлення права вимоги №191222 від 19.12.2022;
20.12.2022 грошових коштів ТОВ "ГЛОБАЛ ЕКО ТЕХНОЛОДЖІС СЕРВІС" у сумі 300 000,00 грн, та 21.12.2022 у сумі 200 000,00 грн, 240 000,00 грн, з призначенням платежу: оплата згідно договору про відступлення права вимоги №201222 від 20.12.2022.
При цьому, після зміни назви юридичної особи на ТОВ "ІСТБУД КОМПАНІ" її керівником стала Дорошенко К.В.
З метою примусового виконання ухвали суду від 26.05.2025 відкрито відповідне виконавче провадження № НОМЕР_4.
Між тим, не дивлячись на витребувані доказі, відкриті виконавчі провадження № НОМЕР_5 та № НОМЕР_4, відповідні договори (про відступлення права вимоги № 141222 від 14.12.2022; № 191222 від 19.12.2022 та № 201222 від 20.12.2022), так і не отримано, що ставить під сумнів як факт їх укладання, так і факт існування відповідних цивільно-правових правовідносин.
При цьому переказ відповідної суми коштів ставить під сумнів факт виконання ТОВ "Продмастол" раніше взятих на себе зобов`язань (котрі стали підставою для звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство), що наділяє правом звернення із позовом про спростування відповідних дій (за відсутності укладених правочинів) та повернення переказаних коштів.
Відповідно, заявник вважає, що відповідні дії що суперечать його інтересам, позаяк вони вчинені боржником в межах визначеного частиною 1 статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства трьохрічного підозрілого періоду та в проміжок часу недостатності майна боржника для покриття усіх його зобов`язань, перебування його в стані стійкої неплатоспроможності.
У той же час, приписи статті 42 Кодексу України з процедур банкротства (надалі - КузПБ) наділяють правом спростування майнових дій, вчинених боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство.
Відтак, арбітражний керуючий, котрим представлено позовну заяву у справі, просить спростувати майнові дії боржника - ТОВ "ПРОДМАСТОЛ" та стягнути переказані кошти.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.09.2025 (суддя Шаратов Ю.А,) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 916/3335/24(916/3726/25), справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Продмастол" № 916/3335/24 та призначено підготовче засідання на 24 жовтня 2025 року; відстрочено сплату судового збору в розмірі 9689,60 грн до ухвалення судового рішення.
27 вересня 2025 року Корякін Дмитро Вадимович звернувся до суду із заявою про вступ у справу як третьої особи.
Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.10.2025 відкладено підготовче засідання на 07 листопада 2025 року.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.11.2025 призначено підготовче засідання на 21 листопада 2025 року.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.11.2025 призначено підготовче засідання на 05 грудня 2025 року.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.12.2025 призначено підготовче засідання на 17 грудня 2025 року.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду Господарського суду Одеської області від 17.12.2025, призначеного розпорядженням керівника апарату суду від 17.12.2025 № 387, у зв`язку з відрахуванням наказом голови суду №28-к від 16.12.2025 судді Шаратова Ю.А. зі штату суду, відповідно до Указу Президента України № 959/2025 від 13.12.2025 "Про призначення судді", визначено суддю Гута С.Ф. для подальшого розгляду справи № 916/3335/24(916/3726/25).
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.12.2025 суддею Гутом С.Ф. прийнято справу № 916/3335/24(916/3726/25) до провадження, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20 січня 2026 року.
26 грудня 2025 року Корякін Дмитро Вадимович звернувся до суду із заявою про вступ у справу як третьої особи.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.01.2026 відкладено підготовче на 17 лютого 2026 року.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.02.2026 залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Корякіна Дмитра Вадимовича (надалі - Корякін Д.В. , Третя особа), продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 05 березня 2026 року.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.03.2026 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 17 березня 2026 року.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.03.2026 відкладено розгляд справи на 16 квітня 2026 року.
Призначене на 16 квітня 2026 року підготовче засідання не відбулось у зв`язку із оголошенням системою цивільної оборони у місті Одесі та Одеській області повітряної тривоги.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.04.2026 призначено розгляд справи на 30 квітня 2026 року.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.04.2026 оголошено перерву в судовому засіданні для проголошення судового рішення на 07 травня 2026 року.
Частинами 1 та 2 статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
В свою чергу, частиною 3 статті 2 ГПК України встановлено, що одним із основних засад (принципів) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.
Відповідно до положень статті 114 ГПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.
Згідно із приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку "розумності строку" розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.
Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".
У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).
Враховуючи вищенаведене, з метою дотримання принципів диспозитивності, змагальності сторін, рівності сторін перед законом та судом, враховуючи важливість справи для її учасників, розгляд справи здійснено господарським судом в межах розумного строку з метою надання можливості учасникам справи реалізувати наявні процесуальні права шляхом подачі як заяв по суті справи і письмових пояснень, так і виступу із промовами.
У призначене на 07.05.2026 судове засідання, як і жодне інше, представник ТОВ "ІСТБУД КОМПАНІ" не з`явився. Підстав неявки представника суду не повідомлено.
Положеннями частини 4 статті 120 ГПК України передбачено, що ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".
У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кузнецов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України"), з якої випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах (частини 1 та 4 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань").
Частиною 2 статті 27 ГПК України встановлено, що для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. 
Виходячи зі змісту статей 120,242 ГПК, пунктів 11,17,99,116,117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДР прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.
Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.11.2021 у справі № 908/1724/19, від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19 та від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17.
Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі № 910/16249/19, від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20, від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20, від 07.09.2022 у справі № 910/10569/21).
Окрім того, у відповідності до приписів пункту 76 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 із змінами, для отримання поштових відправлень користувачі послуг поштового зв`язку повинні забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил. 
Надіслана поштова кореспонденція поверталась до суду із відмітками поштової установи про відсутність адресата (ТОВ "ІСТБУД КОМПАНІ"). 
Ухвали Господарського суду Одеської області надсилались на адресу ТОВ "ІСТБУД КОМПАНІ", зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте отримання їх Відповідачем залежить від суб`єктивної поведінки останнього, відтак надіслана кореспонденція суду вважається врученою належним чином, а ТОВ "ІСТБУД КОМПАНІ" - обізнаним про призначенні судові засідання.
Додатково, у даному випадку суд враховує, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.
Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").
Судом задля додаткового повідомлення ТОВ "ІСТБУД КОМПАНІ" про судове провадження розміщено відповідні оголошення на офіційному сайті судової влади України.
Судом забезпечено право участі представника ТОВ "ПРОДМАСТОЛ" та Корякіна Д.В. у призначених судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду після звернення із відповідними клопотаннями.
В процесі розгляд справи представник ТОВ "ПРОДМАСТОЛ" підтримував заявлені позовні вимоги та наполягав на задоволенні позову в повному обсязі, Корякін Д.В. підтримував позицію Позивача.
Письмового відзиву від ТОВ "ІСТБУД КОМПАНІ" до Господарського суду Одеської області, як і інших клопотань або заяв, не надходило у зв`язку з чим, у відповідності до частини 4 статті 13 та частини 9 статті 165 ГПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
В ході розгляду даної справи Господарським судом Одеської області, у відповідності до пункту 4 частини 5 статті 13 ГПК України, створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. 
07 травня 2026 року в судовому засіданні судом проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення. Повідомлено, що повне рішення буде складено 18 травня 2026 року.
Приписами статті 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, суд встановив: 
Відповідно до відображеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформації учасником та кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи із Кодом ЄДРПОУ 41027626 (ТОВ "ПРОДМАСТОЛ") є Дорошенко Катерина Валеріївна.
Відповідно до представлених виписок по банківських рахунках ТОВ "ПРОДМАСТОЛ", відкритих в Акціонерному товаристві Комерційному банку «ПРИВАТБАНК» та Акціонерному товаристві «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», переказано:
14.12.2022 грошові кошти ТОВ "ГЛОБАЛ ЕКО ТЕХНОЛОДЖІС СЕРВІС" (Код ЄДРПОУ 39999436) у сумі 237 808,80 грн, 300 000,00 грн, 300 000,00 грн, 300 000,00 грн, 120 600,00 грн, з призначенням платежу «оплата за цукор білий згідно договору про відступлення права вимоги № 141222 від 14.12.2022»;
19.12.2022 грошові кошти ТОВ "ГЛОБАЛ ЕКО ТЕХНОЛОДЖІС СЕРВІС" (Код ЄДРПОУ 39999436) у сумі 400 000,00 грн, 400 000,00 грн, та 20.12.2022 у сумі 400 000,00 грн, з призначенням платежу «оплата згідно договору про відступлення права вимоги №191222 від 19.12.2022»;
20.12.2022 грошові кошти ТОВ "ГЛОБАЛ ЕКО ТЕХНОЛОДЖІС СЕРВІС" (Код ЄДРПОУ 39999436) у сумі 300 000,00 грн, та 21.12.2022 у сумі 200 000,00 грн, 240 000,00 грн, з призначенням платежу «оплата згідно договору про відступлення права вимоги №201222 від 20.12.2022».
Постановляючи 26.12.2024 ухвалу про відкриття провадження у справі № 916/3335/24 про банкрутство ТОВ "ПРОДМАСТОЛ" судом встановлено наступне: 
« 04.01.2022 між ТОВ "ЛУКОЙЛ ЛУБРІКАНТС УКРАЇНА" та ТОВ «ПРОДМАСТОЛ» було укладено дилерський договір №22/9, за умовами якого товариство зобов`язується здійснювати поставку мастильних матеріалів, технічних рідин, інших продуктів нафтопереробки, а дилер зобов`язується оплачувати вартість продукції.
У подальшому 26 грудня 2022, було укладено додатковий договір №1 до дилерського договору № 22/9 від 04.01.2022, згідно якого сторони домовилися про реструктуризацію кредиторської заборгованості за поставлену продукцію у розмірі 2 000 000,00 грн., шляхом розстрочення без відстрочення її погашення згідно з графіком: 300 000,00 грн. до 28.01.2023, 340 000,00 грн. до 26.02.2023, 340 000,00 грн. до 28.03.2023, 340 000,00 грн. до 28.04.2023, 340 000,00 грн. до 28.05.2023, 340 000,00 грн. до 28.06.2023.
ТОВ "ПРОДМАСТОЛ" виконало своє зобов`язано не в повному обсязі, а саме: 27.01.2023 було сплачено 150 000,00 грн., 31.01.2023 - 50 000,00 грн., 20.02.2023 - 100 000,00 грн., 30.03.2023 - 120 000,00 грн., 31.03.2023 - 120 000,00 грн., 28.04.2023 - 100 000,00 грн., 04.08.2023 - 100 000,00 грн., 31.08.2023 - 100 000,00 грн., 08.11.2023 - 30 000,00 грн., 17.11.2023 - 20 000,00 грн., 30.11.2023 - 30 000,00 грн., 13.12.2023 - 1 750,25 грн. Залишок заборгованості становить 1 078 249,75 грн.
Відповідно до протоколу про проведення аукціону № BRD001-UA-20240522-55828 від 05.06.2024, ФОП Корякіна Д.В. визначено переможцем аукціону з продажу права вимоги ТОВ "ЛУКОЙЛ ЛУБРІКАНТС УКРАЇНА" у ТОВ «ПРОДМАСТОЛ» дебіторської заборгованості у сумі 1 078 249,75 грн.
11.06.2024 ТОВ «Е-ТЕНДЕР», оператором авторизованого електронного майданчика було перераховано 18 504,53 грн. на рахунок ТОВ "ЛУКОЙЛ ЛУБРІКАНТС УКРАЇНА", за рахунок коштів гарантійного внеску, що підтверджується платіжною інструкцією № 10239.
12.06.2024 між ТОВ "ЛУКОЙЛ ЛУБРІКАНТС" та ФОП Корякіним Д.В. було укладено Договір купівлі-продажу (відступлення) права вимоги. Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору первісний кредитор (ТОВ "ЛУКОЙЛ ЛУБРІКАНТС") відступив, а новий кредитор (ФОП Корякін Д.В.) набув право вимоги сплати грошей до ТОВ "ПРОДМАСТОЛ" (код ЄДРПОУ 41027626) за дилерським договором № 22/9 від 04.01.2022 та додатковим договором № 1 від 26.12.2022 до дилерського договору № 22/9 від 04.01.2022 у розмірі 1 078 249,75 грн.
Отже, станом на момент подачі заяви, відповідно до розрахунків заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «ПРОДМАСТОЛ» перед ФОП Корякіним Д.В. становить 1 078 249,75 грн.»
Судом визнано вимоги Фізичної особи-підприємця Корякіна Дмитра Вадимовича (РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Продмастол" (Код ЄДРПОУ 41027626) у сумі 1078249,75 грн. 
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.03.2025 витребувано у Головного управління ДПС в Одеській області: відомості про всі рахунки боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДМАСТОЛ" (65000, Одеська обл., м. Одеса, вул. Дальницька, буд. 32, офіс 6, ЄДРПОУ 41027626), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах за період з 01.01.2024 по дату надання відповіді, їх реквізити; відомості про всі рахунки, на яких ведеться облік прав на цінні папери, що належать боржнику, їх реквізити; відомості про всі рахунки, електронні гаманці, відкриті у небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей, що належать боржнику, їх реквізити; засвідчені копії документів первинного бухгалтерського обліку та фінансову звітність боржника з 01.01.2021 по дату надання відповіді, в тому числі: баланс підприємства (форма №1, для суб`єктів малого підприємництва - форма № 1-М), звіт про фінансові результати (форма №2, для суб`єктів малого підприємництва форма № 2-М), звіт про рух грошових коштів (форма №3), звіт про власний капітал (форма № 4), примітки до річної фінансової звітності (форма №5), звіт про наявність та рух основних фондів, амортизацію (знос) - форма №11-03), обстеження технологічних інновацій промислового підприємства (форма №1-інновація), звіт про фінансові результати і дебіторську та кредиторську заборгованість - форма №1-Б), звіт з праці (форма № 1-ПВ), звіт про стан умов праці, пільги та компенсації за роботу зі шкідливими умовами праці - форма № 1-ПВ (умови праці), звіт про використання робочого часу (форма № 3-ПВ), звіт про виробництво промислової продукції (форма №1П-НПП).
Зобов`язано керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДМАСТОЛ" (65000, Одеська обл., м. Одеса, вул. Дальницька, буд. 32, офіс 6, ЄДРПОУ 41027626) - Дорошенко Катерину Валеріївну ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) надати арбітражному керуючому Вернигорі Володимиру Петровичу (50086, м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, вул. Дніпровське шосе, 8, приміщення 1, а/с 4813, РНОКПП НОМЕР_3 ) належним чином завірені копії наступних документів: засновницького договору, за наявності, та статутів боржника, в редакціях чинних у період з 01.01.2021 по дату їх надання; баланси боржника за період з 01.01.2021 по дату їх надання; звіти про фінансові результати боржника за період з 01.01.2021 по дату їх надання; звіти про рух грошових коштів боржника за період з 01.01.2021 по дату їх надання; звіти про власний капітал боржника за період з 01.01.2021 по дату їх надання; примітки до річної фінансової звітності боржника за період з 01.01.2021 по дату їх надання; звіти про наявність та рух основних фондів, амортизацію (знос) боржника (форма №11-03) за період з 01.01.2021 по дату їх надання; обстеження технологічних інновацій промислового підприємства ТОВ "Продмастол" (форма №1-інновація) за період з 01.01.2021 по дату їх надання; звіти про фінансові результати і дебіторську та кредиторську заборгованість боржника (форма №1-Б) за період з 01.01.2021 по дату їх надання; звіти з праці боржника (форма №1- ПВ) за період з 01.01.2021 по дату їх надання; звіти про стан умов праці, пільга та компенсації за роботу зі шкідливими умовами праці боржника (форма № 1 - ІІВ (умови праці)) за період з 01.01.2021 по дату їх надання; звіти про використання робочого часу боржника (форма № 3 - ПВ) за період з 01.01.2021 по дату їх надання; звіти про виробництво промислової продукції боржника (форма №1П-НПП) за період з 01.01.2021 по дату їх надання; договори, на підставі яких боржник отримав або передав будь-яке майно (рухоме, нерухоме чи об`єкти інтелектуальної власності) в користування (оренду) та/або заставу (іпотеку) за період з 01.01.2021 по дату їх надання; договори, які підтверджують право власності боржника на майно, яке входить до основних засобів (рухоме, нерухоме майно тощо) й інших необоротних активів та їх відчуження за період з 01.01.2021 по дату їх надання; документи, які підтверджують належність боржнику об`єктів незавершеного будівництва, ступінь їх придатності і термін, протягом якого об`єкт перебуває у незавершеному стані та протягом якого заплановано його введення в експлуатацію, та документів про їх відчуження за період з 01.01.2021 по дату їх надання; документи, на підставі яких у боржника виникла дебіторська заборгованість та з яких вбачається заходи, вжиті боржником для її повернення і, вразі, часткового погашення, документи, згідно яких вона погашалася за період з 01.01.2021 по дату їх надання; документи, на підставі яких у боржника виникла кредиторська заборгованість і вразі, часткового погашення, документи, згідно яких вона погашалася за період з 01.01.2021 по дату їх надання; договори, укладені боржником за період з 01.01.2021 по дату їх надання; інформацію про рух грошових коштів боржника по рахунку № 311 та № 312 за період з 01.01.2021 по дату її надання; інформацію щодо відкритих банківських рахунків боржника в банківських установах, в т.ч. рахунків в цінних паперах із зазначенням залишків грошових коштів станом на дату її надання; інформацію щодо наявності фінансових інвестицій боржника; банківські виписки по всім рахункам боржника за період з 01.01.2021 по дату їх надання; список всіх контрагентів боржника за період з 01.01.2021 по дату його надання.
12 березня 2025 року Господарським судом Одеської області видано наказ на примусове виконання ухвали Господарського суду Одеської області від 06.03.2025 у справі № 916/3335/24.
Постановою заступника начальника Подільського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) від 02.05.2025, відкрито виконавче провадження НОМЕР_6, з примусового виконання ухвали Господарського суду Одеської області від 06.03.2025 у справі № 916/3335/24.
20 червня 2025 року ліквідатором ТОВ "Продмастол" арбітражним керуючим Вернигора В.П. складено запит до колишнього керівника ( ОСОБА_2 ), в якому просить надати документи, на підставі яких було перераховано ТОВ "ГЕТ СЕРВІС", яке з 08.02.2022 перебуває у стані припинення, грошові кошти ТОВ "Продмастол", а саме 20.12.2022 здійснено платіж на 300 000,00 грн., призначення платежу: оплата згідно договору про відступлення права вимоги №201222 від 20.12.2022; 21.12.2022 здійснено платіж на 200 000,00 грн., 240 000,00 грн., призначення платежу: оплата згідно договору про відступлення права вимоги №201222 від 20.12.2022.
Надати документи, що підтверджують передачу у квітні 2024 року новому директору ТОВ "Продмастол" - Дорошенко Катерині Валеріївні, бухгалтерської та іншої документації ТОВ "Продмастол", його печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей.
20 червня 2025 року ліквідатором ТОВ "Продмастол" арбітражним керуючим Вернигора В.П. складено запит до колишнього керівника ОСОБА_3 , в якому просить надати відомості про місцезнаходження майна ТОВ "Продмастол", а саме білого цукру кількістю 44 т.. який було придбано у листопаді 2022 у ТОВ «Панда», під час перебування вами на посаді директора ТОВ "Продмастол".
Надати документи, на підставі яких було перераховано ТОВ "ГЕТ СЕРВІС", яке з 08.02.2022 перебуває у стані припинення, грошові кошти ТОВ "Продмастол": 14.12.2022 здійснено платежі на 237 808.80 грн., 300 000,00 грн., 300 000,00 грн., 300 000,00 грн., 120 600,00 грн., призначення платежу: оплата за цукор білий згідно договору про відступлення права вимоги №141222 від 14.12.2022; 19.12.2022 здійснено платіж на 400 000,00 грн., 400 000,00 грн., призначення платежу: оплата згідно договору про відступлення права вимоги №191222 від 19.12.2022; 20.12.2022 здійснено платіж на 400 000,00 грн., призначення платежу: оплата згідно договору про відступлення права вимоги №191222 від 19.12.2022.
Надати документи, що підтверджують передачу у грудні 2022 року новому директору ТОВ "Продмастол" - ОСОБА_2 , бухгалтерської та іншої документації ТОВ "Продмастол", його печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.06.2026 витребувано у ТОВ "ГЛОБАЛ ЕКО ТЕХНОЛОДЖІС СЕРВІС" (код за ЄДРПОУ 39999436, вул. Гетьмана Павла Скоропадського, буд. 63, м. Київ, 03035, e-mail: grigorii.kuznecov1607@gmail.com, +38(098)-394-48-54) копії договорів щодо проведених транзакцій, а саме: 14.12.2022 платежі на суми 237 808,80 грн., 300 000,00 грн., 300 000,00 грн., 300 000,00 грн., 120 600,00 грн., призначення платежу: оплата за цукор білий згідно договору про відступлення права вимоги №141222 від 14.12.2022; 19.12.2022 платіж на суму 400 000,00 грн., 400 000,00 грн., 20.12.2022 здійснено платіж на суму 400 000,00 грн., призначення платежу: оплата згідно договору про відступлення права вимоги №191222 від 19.12.2022; 20.12.2022 платіж на суму 300 000,00 грн., 21.12.2022 платіж на суму 200 000,00 грн., 240 000,00 грн., призначення платежу: оплата згідно договору про відступлення права вимоги №201222 від 20.12.2022.
30 червня 2025 року Господарським судом Одеської області видано наказ на примусове виконання ухвали Господарського суду Одеської області від 26.06.2026 у справі № 916/3335/24.
Постановою головного державного виконавця Центрального ВДВС у м. Миколаєві ПМУМЮ (м. Одеса) від 13.08.2025, відкрито виконавче провадження №78841014, з примусового виконання ухвали Господарського суду Одеської області від 26.06.2026 у справі № 916/3335/24.
Відповідно до відображеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформації юридична особа із Кодом ЄДРПОУ 39999436 станом на час звернення із позовом до суду має назву ТОВ "ІСТБУД КОМПАНІ" (попередня назва Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ЕКО ТЕХНОЛОДЖІС СЕРВІС"), директором та єдиним учасником є Дорошенко Катерина Валеріївна .
Дослідивши матеріали справи, надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:
Частиною 1 статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства визначено справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Згідно із частинами 1 та 2 статті 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Способи захисту цивільного права чи інтересу - це закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (п.5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).
Іншими словами, це дії, спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (пункт 14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 310/11024/15-ц та пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 610/1030/18).
Банкрутство за своєю природою є особливим правовим механізмом врегулювання відносин між неплатоспроможним боржником та його кредиторами, правове регулювання якого регламентовано КУзПБ з 21.10.2019, а до вступу в дію цього Кодексу - Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 19.01.2013, що втратив чинність 21.10.2019, які визначають особливості провадження у справах про банкрутство, тобто є спеціальними та мають пріоритет у застосуванні при розгляді цих справ порівняно з іншими нормами законодавства.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (висновки, сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 01.10.2019 у справі № 910/3907/18).
Поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними (рішення ЄСПЛ від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" (Doran v. Ireland)).
У рішенні від 05.04.2005 у справі "Афанасьєв проти України" ЄСПЛ зазначав, що засіб захисту, що вимагається, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.
Провадження у справі про банкрутство, на відміну від позовного провадження, призначенням якого є визначення та задоволення індивідуальних вимог кредиторів, має на меті задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможного боржника. Досягнення цієї мети є можливим за умови гарантування: 1) охорони інтересів кредиторів від протизаконних дій інших кредиторів; 2) охорони інтересів кредиторів від недобросовісних дій боржника, інших осіб; 3) охорони боржника від протизаконних дій кредиторів, інших осіб.
Насамперед це зумовлено специфікою провадження у справах про банкрутство, яка полягає у застосуванні спеціальних способів захисту її суб`єктів, особливостях процедури, учасників стадій та інших елементів, які відрізняють це провадження від позовного.
Розгляд та захист порушених справ у межах справи про банкрутство має певні характерні особливості, що відрізняються від позовного провадження. Передусім це зумовлено специфікою провадження у справах про банкрутство, яка полягає у застосуванні специфічних способів захисту її суб`єктів, особливостях процедури, учасників стадій та інших елементів, які відрізняють це провадження від позовного.
До таких засобів віднесено інститут визнання недійсними правочинів боржника та спростування майнових дій боржника у межах справи про банкрутство, закріплений у статті 42 КУзПБ, який є універсальним засобом захисту у відносинах неплатоспроможності та частиною єдиного механізму правового регулювання відносин неплатоспроможності.
Вказана норма направлена на захист прав та інтересів кредиторів та створює умови для максимально можливого задоволення грошових вимог за рахунок майна боржника.
Так, відповідно до частини 1 - 3 статті 42 КУзПБ в редакції на час відкриття провадження у справі про банкрутство відносно ТОВ "Продмастол" та звернення із відповідним позовом, господарський суд у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, поданою в порядку, визначеному статтею 7 цього Кодексу, може визнати недійсними правочини або спростувати майнові дії, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, якщо вони порушили права боржника або кредиторів, з таких підстав:
- боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку;
- боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;
- боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами, відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів;
- боржник оплатив іншій особі або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна;
- боржник узяв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.
Правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав:
- боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;
- боржник уклав договір із заінтересованою особою;
- боржник уклав договір дарування.
У разі визнання недійсними правочинів боржника з підстав, передбачених частиною першою або другою цієї статті, сторона за таким правочином зобов`язана повернути боржнику майно, яке вона отримала від боржника, а в разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість грошовими коштами за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.
Строк, встановлений у статті 42 КУзПБ (три роки, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство), становить так званий "підозрілий період", у межах якого є найбільш вірогідним вчинення боржником правочинів, опосередковано спрямованих на завдання шкоди кредиторам боржника.
Верховний Суд у складі суддів судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського у постанові від 28.10.2021 у справі № 911/1012/13 зауважив, що на відміну від вимог ЦК України та ГК України, законодавство про банкрутство (як статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства, так і статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у редакції, чинній з 19.01.2013) не визначає вимоги до укладеного правочину, а врегульовує спеціальні правила та процедуру визнання недійсними правочинів, укладених боржником, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, та містить спеціальні положення щодо строків (сумнівного періоду протягом якого боржник вчиняє правочини), суб`єктів (осіб які мають ініціювати право визнання договорів недійсними) і переліку підстав, за наявності яких можна визнавати правочини недійсними.
Верховний Суд також неодноразово зазначав, що з огляду на сферу регулювання законодавства про банкрутство, загалом і за змістом вищевказаних норм, вони є спеціальними щодо загальних, установлених ЦК України, підстав для визнання правочинів недійсними. Тобто ці норми передбачають додаткові, спеціальні підстави для визнання правочинів недійсними, які характерні виключно для правовідносин, що виникають між боржником і кредитором у процесі відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом, та особливі наслідки задоволення вимог, заявлених в порядку норм законодавства про банкрутство (зокрема постанови від 05.04.2023 у справі № 906/43/22 (906/459/22), від 05.03.2024 у справі № 910/4091/22 (910/363/23) від 16.05.2024 у справі № 925/1577/20(925/291/23),
Верховний Суд у складі суддів судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 28.10.2021 у справі № 911/1012/13 вказав, що критерієм для застосування норм статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства та статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у тому числі і до заяв, поданих після введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства, є дата відкриття провадження у справі про банкрутство.
Палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 28.10.2021 у справі № 911/1012/13, уточнюючи викладений у постанові палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.06.2021 у справі № 904/7905/16 правовий висновок, на який посилається скаржник, про те, що при застосуванні статті 42 КУзПБ слід керуватися загальновизнаним принципом щодо дії законів у часі під час визнання правочину недійсним, згідно з яким відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину вказала наступне:
"Так, дійсно, за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині 1 статті 58 Конституції України, згідно з якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів).
Проте, на відміну від загальних норм (ЦК України та ГК України), як зазначено вище, застосування спеціальних норм законодавства про банкрутство можливо лише при наявності відкритого провадження у справі про банкрутство боржника, коли боржник перебуває в особливому правовому режимі, а відтак правочин (договір), укладений до відкриття провадження у справі про банкрутство, не може оцінюватись судом на предмет його відповідності/невідповідності вимогам законодавства про банкрутство, чинного на час укладення цього правочину.
Крім цього, потребує уточнення і висновок Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладений у постанові від 02.06.2021 у справі № 904/7905/16, стосовно того, що передбачений статтею 42 Кодексу України з процедур банкрутства трирічний строк у будь-якому разі відраховується від дати відкриття провадження у справі про банкрутство.
Аналіз норм статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що приписами цієї норми чітко визначено, що стаття 42 Кодексу України з процедур банкрутства підлягає застосуванню до правочинів, вчинених боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, а відтак норма статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства, щодо відрахування трирічного строку, розширеному тлумаченню не підлягає."
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №2971-IX від 20.03.2023, який набрав чинності 15.04.2023, внесено зміни до частини 1 статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства та доповнено її таким способом захисту прав боржника та кредиторів, окрім визнання недійсними правочинів, як спростування майнових дій, вчинених боржником.
Верховним Судом зауважено, що інститут спростування майнових дій боржника був закріплений положеннями статтею 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та повернутий законодавцем в процедури банкрутства Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №2971-IX від 20.03.2023, що свідчить, зокрема, про його необхідність та ефективність у питанні захисту прав та інтересів кредиторів та боржника.
Ні Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ні КУзПБ не містять визначення майнових дій, вчинених боржником, проте, Верховний Суд, застосовуючи статтю 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" неодноразово надавав пояснення майновим діям боржника в розумінні процедур банкрутства.
Так, зокрема:
- у постанові Верховного Суду у складі суддів судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 30.10.2019 у справі № 910/7827/17 вказано, що майнові дії боржника - це вид юридичних дій, як-то вчинки, що здійснені боржником або від імені боржника і мають матеріальний вираз у формі документу будь-якого правочину (угоди, договору), розпорядчого документу, акту, пов`язаного з волевиявленням боржника як суб`єкта правовідносин на відчуження майнових активів боржника або відмову від них,
- в постанові Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 908/1305/15-г судом зауважено, що під майновими діями боржника, в контексті положень статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", слід розуміти юридичні дії, які є підставою для виникнення, зміни, припинення правовідносин, зокрема, виконання боржником зобов`язань за вже укладеним до початку відповідного року правочином (договором) на шкоду власним інтересам або інтересам інших кредиторів, виконання зобов`язання раніше встановленого строку (терміну), відмови від власних майнових вимог, сплати коштів кредитору або прийняття майна в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна, тощо;
- спростування майнових дій виступає як заперечення, відхилення, оспорення фактичних даних чи обставин, що визначають правомірність майнових дій боржника, та може мати форму визнання недійсними (незаконними, нечинними) дій боржника, які вчинені щодо розпорядження його майном на підставі рішень власника або його органів управління (керівника боржника, власника боржника, загальних зборів боржника тощо). Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 13.02.2019 у справі № 04/01/5026/1089/2011.
За подібного правового регулювання інституту спростування майнових дій боржника Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та Кодексом України з процедур банкрутства, з огляду на мету та цілі процедур банкрутства, суд враховує наведені вище висновки щодо визначення поняття "майнових дій боржника".
Верховний Суд також зауважує, що згідно частин 2 та 3 статті 13 Цивільного кодексу України, при здійсненні своїх прав особа, зокрема, зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Особа, яка є боржником перед своїми контрагентами, повинна утримуватися від дій, які безпідставно або сумнівно зменшують розмір її активів.
Обираючи варіант добросовісної поведінки, боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими. Також поведінка боржника, повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Доброчесний боржник повинен мати на меті добросовісно виконати усі свої зобов`язання, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення (сатисфакцію) прав та правомірних інтересів кредитора (висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №910/8357/18).
Верховний Суд у постанові у справі № 910/20146/20 (910/9531/22) зазначив, що у силу закону майно юридичної особи фактично є способом забезпечення майбутніх зобов`язань боржника перед третіми особами-кредиторами.
За загальним правилом майнова сутність господарювання полягає у відносно еквівалентному обміні матеріальними цінностями задля забезпечення росту у суб`єкта господарювання виробництва товарів, надання послуг. Таким чином навмисне зменшення майнової основи суб`єкта господарювання без наявності підстав вважати, що таке зменшення буде компенсовано відносно рівним еквівалентом з боку контрагента, знижує можливість такого суб`єкта відповідати перед своїми кредиторами належним йому майном, що і виступає безпосередньою ознакою фраудаторності та її економічною сутністю. При цьому поява у майбутньому кредиторів у справі про банкрутство не впливає на економічну сутність фраудаторного правочину і не міняє фраудаторної природи такого правочину. 
Верховний Суд звернув увагу, що добросовісність та розумність як принципи цивільного обороту (стаття 3 ЦК України) мають лежати в основі дій/бездіяльності всіх учасників обороту. Діяльність у підприємницькій сфері за загальним правилом має бути спрямована на отримання правомірного прибутку учасниками господарських відносин. Усі учасники господарських відносин повинні ухилятися від здійснення дій, що очевидно спрямовані на іншу мету, зокрема, виведення активів вже неплатоспроможного учасника господарського обороту. Таке виведення активів може здійснюватися шляхом безпосереднього очевидно нееквівалентного продажу/обміну майна особи, при якому здійснюється несправедливе зменшення майна особи як основи господарювання, так і шляхом набуття обов`язків шляхом укладення договору поруки за боргами третіх осіб, які є формально самостійними учасниками господарського обороту.
В контексті наведеного та наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що ТОВ "ПРОДМАСТОЛ" вчинялись відповідні дії задля отримання (витребування) договорів про відступлення права вимоги № 141222 від 14.12.2022, № 191222 від 19.12.2022 та № 201222 від 20.12.2022, укладених із ТОВ "ІСТБУД КОМПАНІ" (попередня назва - ТОВ "ГЛОБАЛ ЕКО ТЕХНОЛОДЖІС СЕРВІС"), однак запити арбітражного керуючого залишись без відповіді, так само як і ухвали суду про витребування відповідних доказів (задля примусового виконання яких відкрито перелічені виконавчі провадження).
Втім, ані ТОВ "ПРОДМАСТОЛ", ані ТОВ "ІСТБУД КОМПАНІ" відповідних договорів до матеріалів справи не представлено. 
Поряд із наведеним, виписки по банківських рахунках, відкритих в Акціонерному товаристві Комерційному банку «ПРИВАТБАНК» та Акціонерному товаристві «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», підтверджують факт переказу ТОВ "ПРОДМАСТОЛ" відповідного обсягу коштів, а саме:
14.12.2022 ТОВ "ГЛОБАЛ ЕКО ТЕХНОЛОДЖІС СЕРВІС" (Код ЄДРПОУ 39999436) у сумі 237 808,80 грн, 300 000,00 грн, 300 000,00 грн, 300 000,00 грн, 120 600,00 грн, з призначенням платежу «оплата за цукор білий згідно договору про відступлення права вимоги № 141222 від 14.12.2022»;
19.12.2022 ТОВ "ГЛОБАЛ ЕКО ТЕХНОЛОДЖІС СЕРВІС" (Код ЄДРПОУ 39999436) у сумі 400 000,00 грн, 400 000,00 грн, та 20.12.2022 у сумі 400 000,00 грн, з призначенням платежу «оплата згідно договору про відступлення права вимоги №191222 від 19.12.2022»;
20.12.2022 ТОВ "ГЛОБАЛ ЕКО ТЕХНОЛОДЖІС СЕРВІС" (Код ЄДРПОУ 39999436) у сумі 300 000,00 грн, та 21.12.2022 у сумі 200 000,00 грн, 240 000,00 грн, з призначенням платежу «оплата згідно договору про відступлення права вимоги №201222 від 20.12.2022».
При цьому, як зазначалось, постановляючи 26.12.2024 ухвалу про відкриття провадження у справі № 916/3335/24 про банкрутство ТОВ "ПРОДМАСТОЛ" судом визнано вимоги Фізичної особи-підприємця Корякіна Дмитра Вадимовича (РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Продмастол" (Код ЄДРПОУ 41027626) у сумі 1 078 249,75 грн.
Так само судом встановлено факт укладення 04.01.2022 між ТОВ "ЛУКОЙЛ ЛУБРІКАНТС УКРАЇНА" та ТОВ «ПРОДМАСТОЛ» дилерського договору №22/9, за умовами якого товариство зобов`язується здійснювати поставку мастильних матеріалів, технічних рідин, інших продуктів нафтопереробки, а дилер зобов`язується оплачувати вартість продукції.
У подальшому 26 грудня 2022, було укладено додатковий договір №1 до дилерського договору № 22/9 від 04.01.2022, згідно якого сторони домовилися про реструктуризацію кредиторської заборгованості за поставлену продукцію у розмірі 2 000 000,00 грн., шляхом розстрочення без відстрочення її погашення згідно з графіком: 300 000,00 грн. до 28.01.2023, 340 000,00 грн. до 26.02.2023, 340 000,00 грн. до 28.03.2023, 340 000,00 грн. до 28.04.2023, 340 000,00 грн. до 28.05.2023, 340 000,00 грн. до 28.06.2023.
ТОВ "ПРОДМАСТОЛ" виконало своє зобов`язано не в повному обсязі, а саме: 27.01.2023 було сплачено 150 000,00 грн., 31.01.2023 - 50 000,00 грн., 20.02.2023 - 100 000,00 грн., 30.03.2023 - 120 000,00 грн., 31.03.2023 - 120 000,00 грн., 28.04.2023 - 100 000,00 грн., 04.08.2023 - 100 000,00 грн., 31.08.2023 - 100 000,00 грн., 08.11.2023 - 30 000,00 грн., 17.11.2023 - 20 000,00 грн., 30.11.2023 - 30 000,00 грн., 13.12.2023 - 1 750,25 грн. Залишок заборгованості становить 1 078 249,75 грн.
Вже 12.06.2024 між ТОВ "ЛУКОЙЛ ЛУБРІКАНТС" та ФОП Корякіним Д.В. укладено Договір купівлі-продажу (відступлення) права вимоги. Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору первісний кредитор (ТОВ "ЛУКОЙЛ ЛУБРІКАНТС") відступив, а новий кредитор (ФОП Корякін Д.В.) набув право вимоги сплати грошей до ТОВ "ПРОДМАСТОЛ" (код ЄДРПОУ 41027626) за дилерським договором № 22/9 від 04.01.2022 та додатковим договором № 1 від 26.12.2022 до дилерського договору № 22/9 від 04.01.2022 у розмірі 1 078 249,75 грн.
Судом встановлено, що станом на момент подачі заяви, відповідно до розрахунків заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «ПРОДМАСТОЛ» перед ФОП Корякіним Д.В. становить 1 078 249,75 грн.
Враховуючи вищевикладене, відкриття 26.12.2024 провадження у справі про банкрутство ТОВ "ПРОДМАСТОЛ" спірний «підозрілий» період, у відповідності до правової конструкції частини 1 статті 42 КУзПБ, становить з 26 грудня 2021 року.
Відтак, спірний період вчинення ТОВ "ПРОДМАСТОЛ" дій як із переказу кошті, так і укладення відповідних правочинів розпочинається, 26.12.2021, а дії із перерахування коштів ТОВ "ГЛОБАЛ ЕКО ТЕХНОЛОДЖІС СЕРВІС"/Код ЄДРПОУ 39999436 (змінено назву на ТОВ "ІСТБУД КОМПАНІ") вчинено 14,19 та 20 грудня 2022 року.
При цьому, станом на 26.12.2022 між ТОВ "ЛУКОЙЛ ЛУБРІКАНТС УКРАЇНА" та ТОВ «ПРОДМАСТОЛ» укладено додатковий договір №1 до дилерського договору № 22/9 від 04.01.2022, згідно якого сторони домовилися про реструктуризацію кредиторської заборгованості за поставлену продукцію у розмірі 2 000 000,00 грн., шляхом розстрочення без відстрочення її погашення згідно з графіком: 300 000,00 грн. до 28.01.2023, 340 000,00 грн. до 26.02.2023, 340 000,00 грн. до 28.03.2023, 340 000,00 грн. до 28.04.2023, 340 000,00 грн. до 28.05.2023, 340 000,00 грн. до 28.06.2023.
В подальшому ТОВ «ПРОДМАСТОЛ» вчинялись відповідні дії із переказу коштів задля сплати визнаної заборгованості за дилерським договором № 22/9, при цьому розмір невиконаного зобов`язання складає 1078249,75 грн, відповідна заборгованість стала фактичною підстав для звернення ФОП Корякіна Д.В. із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «ПРОДМАСТОЛ» після укладення договору купівлі-продажу (відступлення) права вимоги із ТОВ "ЛУКОЙЛ ЛУБРІКАНТС".
В силу приписів статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відтак, в силу приписів статей 204, 626, 627 ЦК України укладені між ТОВ «ПРОДМАСТОЛ» та ТОВ "ЛУКОЙЛ ЛУБРІКАНТС", між ТОВ "ЛУКОЙЛ ЛУБРІКАНТС" та ФОП Корякіним Д.В. договори є правомірними правочинами (іншого суду не доведено та не представлено рішення суду про визнання правочинів недійснимм), які передбачають виконання контрагентами взяти на себе зобов`язань, тобто із оплати ТОВ «ПРОДМАСТОЛ» заборгованості на користь ТОВ "ЛУКОЙЛ ЛУБРІКАНТС", права вимоги якої відступлено ФОП Корякіну Д.В.
Втім, не дивлячись на взяте зобов`язання із оплати заборгованості ТОВ «ПРОДМАСТОЛ» за дилерським договором № 22/9, вчинено дій із переказу коштів 14,19 та 20 грудня 2022 року, за відсутності представлення до матеріалів справи доказів укладення правочинів, як підставу для переказу коштів, відтак суд доходить до висновку, що ТОВ «ПРОДМАСТОЛ» вчинено дії, пов`язані зі зменшенням його платоспроможності після виникнення у нього грошових зобов`язань перед іншими кредиторами, тобто ТОВ «ПРОДМАСТОЛ» діяло очевидно недобросовісно та зловживало правами стосовно інших кредиторів.
В контексті оцінки ефективності та належності обраного позивачем у цій справі способу захисту, суд зазначає, що метою застосування спростування майнових дій є не спростування саме по собі, а повернення до ліквідаційної маси певного майна, відтак є цілком обґрунтованим та доцільним спростовувати майнові дії, вчинені боржником за укладеним правочином (договором) на шкоду власним інтересам або інтересам інших кредиторів, без визнання його недійсним (близький за змістом правової висновок викладено у постанові Верховного Суду у справі № 910/18632/23 (910/8585/24)).
Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку про наявність правових підстав для визнання недійсними дій ТОВ "ПРОДМАСТОЛ" із переказу: 14.12.2022 грошових коштів ТОВ "ГЛОБАЛ ЕКО ТЕХНОЛОДЖІС СЕРВІС" у сумі 237 808,80 грн, 300 000,00 грн, 300 000,00 грн, 300 000,00 грн, 120 600,00 грн, з призначенням платежу: оплата за цукор білий згідно договору про відступлення права вимоги № 141222 від 14.12.2022; 19.12.2022 грошових коштів ТОВ "ГЛОБАЛ ЕКО ТЕХНОЛОДЖІС СЕРВІС" у сумі 400 000,00 грн, 400 000,00 грн, та 20.12.2022 у сумі 400 000,00 грн, з призначенням платежу: оплата згідно договору про відступлення права вимоги №191222 від 19.12.2022; 20.12.2022 грошових коштів ТОВ "ГЛОБАЛ ЕКО ТЕХНОЛОДЖІС СЕРВІС" у сумі 300 000,00 грн, та 21.12.2022 у сумі 200 000,00 грн, 240 000,00 грн, з призначенням платежу: оплата згідно договору про відступлення права вимоги №201222 від 20.12.2022.
Та у відповідності до правової конструкції частини 3 статті 42 КУзПБ, суд доходить до висновку про наявність правових підстав для зобов`язання ТОВ "ІСТБУД КОМПАНІ" повернути ТОВ "ПРОДМАСТОЛ" грошові кошти у загальній сумі 3 198 408,80 грн (сукупна вартість переказаних коштів).
Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Приписи статті 79 ГПК України встановлюють, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами 1-3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (пункт 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. 
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
У рішенні від 03.01.2018 "Віктор Назаренко проти України" (Заява № 18656/13) ЄСПЛ наголосив, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції "справедливого судового розгляду" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції. Вони вимагають "справедливого балансу" між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони матимуть змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи (рішення у справі "Беер проти Австрії" (Beer v. Austria), заява № 30428/96, пункти 17,18, від 06 лютого 2001 року).
Частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
При цьому, оскільки при відкритті провадження у справі відстрочено ТОВ "ПРОДМАСТОЛ" сплату судового збору в розмірі 9689,60 грн до ухвалення судового рішення у справі, суд доходить до висновку про необхідність стягнення відповідної суми судового збору з ТОВ "ІСТБУД КОМПАНІ" на користь Державного бюджету України.
Керуючись ст.ст.13,20,73,74,76,86,129,165,231,232,233,237,238,240,241 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 КУзПБ, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДМАСТОЛ" до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСТБУД КОМПАНІ", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Корякін Дмитро Вадимович , про визнання недійсними дій та про зобов`язання повернути грошові кошти в розмірі 3 198 408,80 грн задовольнити. 
Визнати недійсними дії Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДМАСТОЛ" (65000, м. Одеса, вул. Дальницька, буд. 32, офіс 6, Код ЄДРПОУ 41027626) з перерахування 14.12.2022 грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ЕКО ТЕХНОЛОДЖІС СЕРВІС" (54001, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Садова, буд. 1, Код ЄДРПОУ 39999436) у сумі 237 808,80 грн, 300 000,00 грн, 300 000,00 грн, 300 000,00 грн, 120 600,00 грн, з призначенням платежу: оплата за цукор білий згідно договору про відступлення права вимоги № 141222 від 14.12.2022.
Визнати недійсними дії Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДМАСТОЛ" (65000, м. Одеса, вул. Дальницька, буд. 32, офіс 6, Код ЄДРПОУ 41027626) з перерахування 19.12.2022 грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ЕКО ТЕХНОЛОДЖІС СЕРВІС" (54001, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Садова, буд. 1, Код ЄДРПОУ 39999436) у сумі 400 000,00 грн, 400 000,00 грн, та 20.12.2022 у сумі 400 000,00 грн, з призначенням платежу: оплата згідно договору про відступлення права вимоги №191222 від 19.12.2022.
Визнати недійсними дії Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДМАСТОЛ" (65000, м. Одеса, вул. Дальницька, буд. 32, офіс 6, Код ЄДРПОУ 41027626) з перерахування 20.12.2022 грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ЕКО ТЕХНОЛОДЖІС СЕРВІС" (54001, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Садова, буд. 1, Код ЄДРПОУ 39999436) у сумі 300 000,00 грн, та 21.12.2022 у сумі 200 000,00 грн, 240 000,00 грн, з призначенням платежу: оплата згідно договору про відступлення права вимоги №201222 від 20.12.2022.
Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "ІСТБУД КОМПАНІ" (54001, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Садова, буд. 1, Код ЄДРПОУ 39999436) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ПРОДМАСТОЛ" (65000, м. Одеса, вул. Дальницька, буд. 32, офіс 6, Код ЄДРПОУ 41027626) грошові кошти у загальній сумі 3 198 408,80 грн. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСТБУД КОМПАНІ" (54001, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Садова, буд. 1, Код ЄДРПОУ 39999436) на користь Державного бюджету України 9 689,60 грн судового збору.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Накази видати в порядку статті 327 ГПК України. 
Повний текст складено 18 травня 2026 р.

Суддя С.Ф. Гут