ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

27 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/7060/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),
суддів: Семененка Я.В., Суховарова А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області 
на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 14 серпня 2025 року 
у справі №280/7060/25 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО5» 
до Головного управління ДПС у Запорізькій області 
про забезпечення позову до подання позовної заяви,- 

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ЄВРО5» звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подання позову, в якому товариство просило вжити заходи забезпечення позову та зупинити дію рішень Головного управління ДПС у Запорізькій області №№ 199-рл, 204-рп, 205-рп від 05 серпня 2025 року «Про припинення дії ліцензії» до набрання законної сили рішенням у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО5» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування Рішень №№ 199-рл, 204-рп, 205-рп від 05 серпня 2025 року «Про припинення дії ліцензії».
Заява обґрунтована тим, що основним видом діяльності товариства як суб`єкта господарювання є роздрібна торгівля пальним. Можливість здійснення такої діяльності перебуває у безпосередньому зв`язку із наявністю відповідної ліцензії.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 14 серпня 2025 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО5» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено. 
Зупинено дію рішень Головного управління ДПС у Запорізькій області №№ 199-рл, 204-рп, 205-рп від 05 серпня 2025 року «Про припинення дії ліцензії» до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 280/7060/25.
Ухвала суду мотивована тим, що реалізація пального є основним видом діяльності позивача і припинення ліцензії позбавляє позивача можливості здійснювати господарську діяльність. Судом зазначено, що в даному випадку вжиття заходів забезпечення позову є тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення виконання судового рішення, не є вирішенням спору по суті, і не свідчить про неправомірність висновку контролюючого органу про наявність підстав для анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, оцінку правомірності прийнятих рішень податковим органом, суд буде надавати під час розгляду справи по суті.
Не погодившись з ухвалою суду від 14.08.2025, Головне управління ДПС у Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду як таку, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не мотивував належним чином висновок про забезпечення позову та, крім того, вважає, що вжиття подібних заходів по суті є передчасним вирішенням справи по суті до фактичного розгляду справи.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Частинами першою та другою статті 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо :
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно з положеннями частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється в безспірному порядку.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч. 2 ст. 151 КАС України).
Відповідно до п.1 ч.1, ч.2 ст.153 КАС України заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.
В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (ч. 6 ст.154 КАС України).
Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
При цьому заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Таким чином, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, перевірити, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При цьому, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача. Також суд має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.
Так само суд повинен вказати підстави, з яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, цим рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.
Слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суди повинні також враховувати специфіку правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у даному конкретному випадку, чи може невжиття таких засобів мати незворотні наслідки.
В даному випадку судом встановлено, що для провадження господарської діяльності у сфері роздрібної торгівлі пальним ТОВ «ЄВРО5» отримані ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним ТОВ «ЄВРО5»:
- №08270314202200015 - термін дії з 02 грудня 2022 року до 02 грудня 2027 року, за адресою місця торгівлі: Запорізька область, м. Запоріжжя, Комунарський район, вул. Оріхівське шосе, буд. 1В, АЗС;
- №08290314202300035 - термін дії з 28 березня 2023 року до 28 березня 2028 року, за адресою місця торгівлі: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 96/Г, Автозаправний комплекс;
- №08260314202300034 - термін дії з 28 березня 2023 року до 28 березня 2028 року, за адресою місця провадження діяльності: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Козача, буд. 3/А, Автозаправний комплекс.
Рішенням Головного управління ДПС у Запорізькій області № 199-рл від 05 серпня 2025 припинено дію ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним ТОВ «ЄВР05» №08270314202200015; рішенням Головного управління ДПС у Запорізькій області № 204-рп від 05 серпня 2025 року припинено дію ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним ТОВ «ЄВР05» № 08290314202300035; рішенням Головного управління ДПС у Запорізькій області № 205-рп від 05 серпня 2025 року припинено дію ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним ТОВ «ЄВР05» №08260314202300034. 
Отже, у даному випадку при вирішенні питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову суд першої інстанції з`ясував, що відповідно до вказаних позивачем рішень Головного управління ДПС у Запорізькій області припинено дію виданих ТОВ «ЄВР05» ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним.
За визначеннями, наведеними у пунктах 40, 74 у статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18.06.2024 № 3817-IX, ліцензія - право суб`єкта господарювання на провадження відповідного виду (кількох видів) господарської діяльності; припинення дії ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання права на провадження відповідного виду (видів) господарської діяльності, на який (які) йому надано ліцензію, у порядку, визначеному цим Законом.
Рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності набирає чинності на другий робочий день за днем направлення відповідного рішення платнику податків (ч. 5 ст. 46 Закону № 3817-IX).
Отже, як правильно зазначено судом першої інстанції, суб`єкт господарювання позбавлений права здійснювати діяльність, зокрема, з роздрібної торгівлі пальним, без відповідних ліцензій.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що для забезпечення позову суд повинен на підставі доказів та з огляду на обставини справи, поведінку учасників переконатися, що загроза ускладнення виконання рішення суду чи ефективного захисту такого права дійсно існує. Загроза повинна бути прямо пов`язана з об`єктом спору та мають бути обґрунтовані підстави вважати, що внаслідок невжиття заходів забезпечення позову настануть обставини, встановлені в пункті 1 частини другої статті 150 КАС України.
Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом економічної діяльності ТОВ «ЄВР05» є роздрібна торгівля пальним (код КВЕД 47.30).
Таким чином, оскільки роздрібна торгівля пальним, що є основним видом діяльності позивача, можлива лише за наявності відповідних ліценцій, оскаржувані рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області про припинення дії ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним №08270314202200015 (термін дії з 02.12.2022 до 02.12.2027), №08290314202300035 (термін дії з 28.03.2023 до 28.03.2028), №08260314202300034 (термін дії з 28.03.2023 до 28.03.2028) фактично зупиняють основну господарську діяльність позивача, що очевидно потягне за собою такі наслідки як: зупинення здійснення господарської діяльності на АЗК за вказаними в ліцензіях адресами; втрата прибутку від здійснення господарської діяльності; неможливість виплати заробітної плати персоналу, введення простою на товаристві в рамках Кодексу законів про працю, неможливість виконання зобов`язань за договорами поставки пального, штрафні санкції, втрата ділової репутації, тощо.
Отже, зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції вважає наявними підстави, визначені п.1 ч.2 ст. 150 КАС України, для вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішень про припинення дії ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним у цій справі. Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що наведені заявником обставини дійсно впливають на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.
Обраний заявником спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.
В даному випадку вжиття заходів забезпечення позову є тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення виконання судового рішення, не є вирішенням спору по суті, на що помилково вказує скаржник, і не свідчить про неправомірність висновку контролюючого органу про наявність підстав для припинення дії ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним.
Аналогічні висновки у подібних правовідносинах викладено Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14 грудня 2021 року у справі №240/16920/21 та від 15 квітня 2022 року у справі №440/6755/21, від 04 травня 2023 року у справі №380/12161/21, від 15 березня 2024 року у справі №500/5854/23, від 15 січня 2025 року у справі №400/10628/23 та інших.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених у справі обставин, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції
Суд першої інстанції діяв в межах наданих йому повноважень, обґрунтовано вжив заходи забезпечення позову у цій справі до подання позовної заяви, передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст.ст. 310, 312, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення.
Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 14 серпня 2025 року у справі №280/7060/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк 

суддя Я.В. Семененко 

суддя А.В. Суховаров