Подільський районний суд міста Полтави 

Справа № 553/671/26 
Провадження № 2-а/553/12/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

27.04.2026	м. Полтава	

Подільський районний суд міста Полтави у складі: головуючого судді Фоміної Ю.В., за участю секретаря Летюченко В.В., позивачки ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 553/671/26 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення , -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 25.02.2026 року звернулась до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Полтавській області, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, що 22.02.2026 року старшим сержантом поліції УПП в Полтавській області Геращенком А.Р. було винесено постанову серії ЕНА № 8705157, згідно з якою позивачку ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП. Як підставу притягнення до адміністративної відповідальності відповідач у спірній постанові зазначив наступне: 22.02.2026 року ОСОБА_1 у м. Полтава по вул. Миру, 8 керуючи транспортним засобом марки Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, а також керувала транспортним засобом без полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушила п. 31.3 (б) та п. 2.1(г) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 року, ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух». Вважає, що постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю з наступних підстав: постанова не містить жодних посилань на докази, які б свідчили про порушення, яке вказано в постанові; відповідачем було безпідставно зупинено позивача, так як останньою не було допущено порушення Правил дорожнього руху. Позивачем зазначалось про те, що її соціальний статус, яка є інвалідом ІІІ групи та умисність дій сторони відповідача, що виразилось у безпідставності зупинки та винесення незаконного штрафу в умовах воєнного стану є діями, що носять умисний характер, дискредитують органи поліції та підривають довіру держави. Щодо порушення процедури страхових полісів, так як відповідно до п. 21.2 Закону « Про обов`язкове страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», контроль за наявності полісів здійснюється виключно при складанні протоколу за інші порушення Правил дорожнього руху або при оформленні дорожньо – транспортної пригоди, оскільки інших порушень Правил дорожнього руху зафіксовано не було, на думку позивача вимога була протиправною. Позивач заперечує наявність будь-яких порушень Правил дорожнього руху з її сторони. Позивач також вважає, що відповідач під час складання постанови, що оскаржується зловживав своїми повноваженнями, оскільки постанова не містить також посилання на законні підстави зупинки ТЗ, а отже і початку перевірки документів і технічного стану ТЗ.
Позивач просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серія ЕНА №8705157 від 22.02.2026 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.
Відповідач надіслав до суду письмовий відзив, в якому зазначив свою позицію: оцінюючи в сукупності обставини, на яких ґрунтуються вимоги та доводи, якими вони підтверджуються, позов є безпідставним та необгрунтованим, тому відповідач повністю заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних підстав. 22.02.2026 року у м. Полтава по вул. Миру,8 водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом VOLKSWAGEN CADDY, д.н.з. НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, а також керувала транспортним засобом без полісу обов`язкового страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушила п. 31.3 (б) та п. 2.1 (г) Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року та ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух».
Відповідачем у відзиві зазначено, щодо обгрунтованості порушення позивачем ч.3 ст. 121 КУпАП. Відповідно до п. 31.3 «б» Правил дорожнього руху, передбачено заборону експлуатації транспортних засобів, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль. Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.
Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю вантажних автомобілів (незалежно від форм власності) вантажопід`ємністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років – кожні два роки. На кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої ч.8 ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух».
Транспортний засіб марки VOLKSWAGEN CADDY, д.н.з. НОМЕР_1 є вантажним та підлягає обов`язковому технічному контролю. Відповідно до бази даних Національної автоматизованої інформаційної системи ДАІ МВС України, VOLKSWAGEN CADDY, д.н.з. НОМЕР_1 , за типом вантажний, 2012 року випуску, VIN НОМЕР_2 . Отже, даний транспортний засіб є вантажним, а відтак підлягає обов`язковому технічному контролю, однак на момент перевірки водій ОСОБА_1 не мала чинного протоколу обов`язкового технічного контролю. Стороною відповідача зазначалось про те, що даний транспортний засіб проходив технічний контроль у 2021, 2023 роках, включно. Крім того, обов`язковий технічний огляд даного транспортного засобу був здійснений 23.02.2026 року , тобто після притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
З приводу порушення позивачем ОСОБА_1 ч.1 ст. 126 КУпАП, представником відповідача зазначено, що відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтверджуючі документи (посвідчення).
У п. 2.4 Правил дорожнього руху передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1. Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством – страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Представником відповідача зазначається про необгрунтованість тверджень позивача ОСОБА_1 з приводу безпідставності її зупинки працівниками поліції з огляду на те, що поліцейський, рухаючись позаду транспортного засобу позивача та перевіривши за державним номерним знаком автомобіль через базу даних моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ), встановив, що даний транспортний засіб на поточну дату не забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За результатами перевірки, поліцейський прийшов до висновку про можливу причетність водія до адміністративного правопорушення, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має чинного поліса обов`язкового страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Це і стало причиною зупинки автомобіля позивача ОСОБА_1 ..
Обов`язок водія мати при собі страховий поліс встановлена п. 2.1 (г) ЗУ «Про Правила дорожнього руху», затвердженого постановою КМ України № 1306 від 1010.2001 року. Випадки пред`явлення для перевірки страхового поліса (сертифікату) передбачено ст. 21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до вимог якої, з урахуванням положень п. 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно – правової відповідальності, чинного на території України.
При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовими особами органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. При винесенні цієї постанови, поліцейський керувався положеннями ПДР та КУпАП, в постанові чітко описані правопорушення, які були скоєні водієм, а тому він діяв в межах своїх повноважень і не порушував норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з вищевказаним, відповідач вважає, що позовна заява ОСОБА_1 щодо скасування постанови не підлягає задоволенню, оскільки постанова серії ЕНА № 6705157 від 22.02.2026 винесена у відповідності до норм чинного законодавства.
Зазначений транспортний засіб був зупинений на підставі статті 35 Закону України «Про Національну поліцію». В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.
На підтвердження законності та послідовності дій працівників поліції до оскаржуваної постанови додано відео з боді камери «466914» на якій зафіксовано факт вчинення правопорушення, де зафіксовано факт правопорушення, а саме позивач не надав страховий поліс на транспортний засіб для перевірки на вимогу поліцейського. Дане відео зафіксовано на технічний засіб, що має функцію відеозапису і використовується для забезпечення публічної безпеки і громадського порядку. На підтвердження факту вчинення правопорушення ОСОБА_1 надано копію витягу з відкритої бази даних МТСБУ щодо відсутності страхового полісу на транспортний засіб, яким керував позивач на момент вчинення правопорушення та копію витягу з баз МВС України щодо проходження ОТК автомобілем VOLKSWAGEN CADDY, д.н.з. НОМЕР_1 та реєстраційна картка вище вказаного транспортного засобу, якими користувався поліцейський під час розгляду справи.
Поряд з цим, на місці розгляду справи позивача ОСОБА_1 було ознайомлено з усіма правами, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що підтверджується відеофіксацією на бодікамеру.
Таким чином, з боку відповідача було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених ст. 268 КУпАП, під час розгляду справи. Відтак, поліцейський виносячи оскаржувану постанову , законно оцінив наявні докази за своїм внутрішнім переконанням та дотримався всіх передбачених чинним законодавством процедур розгляду справи про адміністративне правопорушення, не порушив прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та своїми діями під час розгляду справи сприяв реалізації права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в повній мірі.
З огляду на те, що позивач ОСОБА_1 дійсно порушила Правила дорожнього руху, тому сторона відповідача вважає, безпідставними та необгрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 , в зв`язку з чим прохали відмовити в їх задоволенні.
В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги, просила скасувати постанову від 22.02.2026 року про накладення на неї адміністративного стягнення як незаконну, оскільки під час руху вона правил дорожнього руху не порушувала, а отже поліцейський не мав підстав для зупинки її ТЗ, незважаючи на це поліцейський автомобіль навмисно її переслідував тривали час. Вона пояснювала поліцейському про те, що автомобіль знаходився в ремонті, це був вихідний день та наступного дня вона планувала зробити всі необхідні документи, що і фактично зробила 23.02.2026 року, а саме уклала договір страхування та пройшла технічний огляд. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, у відзиви просив проводити судове засідання без участі представника відповідача.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 8705157, винесеної 22.02.2026 року старшим сержантом поліції УПП в Полтавській області Геращенком А.О., 22.02.2026 року о 10.34 год. у м. Полтава по вул. Миру, 8 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керувала транспортним засобом VOLKSWAGEN CADDY, д.н.з. НОМЕР_1 , без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правопої відповідальності власників наземних ТЗ та керувала ТЗ, який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшла, чим порушила п.31.3 (б) та п. 2.1 (г) Правил дорожнього руху України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.
Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, ст. 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесені до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.
Пунктом 11 частини 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожніх рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають , в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту ( ч.ч.1-3, 5-6 ст. 121, 121-1, 121-2, ч.1-3 ст. 122, ч.1 ст. 123, ст. ст. 124-1-126). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні знання, відповідно до покладних на них повноважень.
Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року та затвердженої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ст. ст. 80, 81 ( в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою ст. 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першої статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частиною першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.
Статтею 14 ЗУ «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій Україні відповідно до ЗУ «Про дорожній рух визначається Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (ПДР України), згідно з п. 1.9 яких особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.
З оскаржуваної постанови вбачається, що позивач 22.02.2026 року керувала транспортним засобом без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушила п.п. «г» п. 2.1 Правил дорожнього руху.
Позиція позивача з приводу того, що вона вважає відповідну вимогу поліцейського незаконною, оскільки останній не мав передбачених законодавством підстав для зупинки її транспортного засобу наголошуючи на тому, що жодного порушення Правил дорожнього руху не допускала є по своїй природі неспроможною з наступних підстав.
Відповідно до ст. 32 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.
Відповідно до ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створюючи безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до приписів п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством ( п. 1.9).
Відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена карта») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджується інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. 
За приписами п. 2.4 Правил дорожнього руху України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотримання вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР.
Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 ЗУ «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року, а саме: водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`явити для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством – страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у відповідності до ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух».
Крім того, відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зі змінами, які набрали чинності 01.01.2025 року, керування на території України транспортним засобом, щодо якого відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Невиконання власником транспортного засобу обов`язку з укладення внутрішнього договору страхування щодо такого транспортного засобу тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зі змінами, які набрали чинності 01.01.2025 року, перевірка наявності чинних договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції України під час здійснення регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (у тому числі з використанням працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів та в режимі фотозйомки, відеозапису), а також під час оформлення документів щодо порушення Правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди.
Отже, право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у п. 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. На вимогу поліцейського водій транспортного засобу зобов`язаний пред`явити для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та чинний страховий поліс, оскільки жодною нормою законодавства не надано право водію відмовитися від виконання згаданих обов`язків, в тому числі з підстав безпідставної зупинки його транспортного засобу. За загальним правилом водій має спочатку виконати відповідні вимоги, а потім не позбавлений права оскаржити дії працівника поліції. 
Судом встановлено, що фактично позивач не заперечує факт відсутності у неї на час зупинки транспортного засобу чинного полісу обов`язкового страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, так як на наступний день після складання оскаржуваної постанови, а саме 23.02.2026 року позивачкою оформлено поліс обов`язкового страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Частиною 1 ст. 126 КУпАп передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорів) обов`язкового страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена карта»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а отже інших документів, передбачених законодавством у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вказана норма є імперативною та встановлює відповідальність за відсутність при собі або не пред`явлення для перевірки відповідних документів, а відтак, є самостійним складом адміністративного правопорушення.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного суду від 25.09.2019 року в справі № 127/19283/17, притягнення позивача до відповідальності та накладення стягнення за частиною 1 ст. 126 КУпАП є обгрунтованим, навіть коли факт невиконання вимог ПДР не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Враховуючи наведене при притягненні особи до відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП слід довести, що особа керувала транспортним засобом та не мала при собі або не пред`явила поліцейському на його вимогу полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів «Зелена карта»).
Судом встановлено та не було спростовано позивачем того, що позивачка ОСОБА_1 не пред`явила на місці зупинки транспортного засобу та не мала при собі під час розгляду справи про адміністративне правопорушення чинний страховий поліс. Таким чином, позивачем не дотримано вказаних вимог законодавства, що свідчить про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність у поліцейського права вимоги до водія надати до перевірки договір обов`язкового страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів незалежно від складення відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення.
Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що викладені в оскаржуваній постанові обставини вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП та накладення на неї стягнення, подія і склад адміністративного правопорушення знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підстави для скасування постанови відсутні, а позиція позивача про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та відсутність законних підстав у працівників поліції для зупинки її транспортного засобу не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, тому судом відхилена. 
Судові витрати, відповідно до ст.139 КАСУ, залишаються за позивачем.
Керуючись ст.ст.242-246КАС України, суд
У Х В А Л И В :
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення – відмовити повністю.
Судові витрати залишити за позивачкою ОСОБА_1 ..
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Повний текст рішення суду складений 27.04.2026 року.

Суддя Подільського районного суду міста Полтави  	Ю. В. Фоміна