Справа № 523/7066/26
Провадження №2-а/523/106/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2026 р. м. Одеса 

Пересипський районний суд м. Одеси у складі:
головуючої судді - Середи І.В.,
за участю секретаря - Ячменьової Д.В.,
позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,
УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови №R457927 від 02 квітня 2026 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.
В обгрунтування позову ОСОБА_1 вказав на те, що вказана постанова за змістом не відповідає вимогам законодавства, в ній наявні помилки та недоліки, крім того, його не було повідомлено про виклик до ТЦК.
16 квітня 2026 року від відповідача надійшов відзив на позов за змістом якого просить відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач на виклик не зявився, з правопорушенням погодився і подав через електронний кабінет заяву про визнання правопорушення .
В судовому засіданні позивач підтримав позов та зазначив, що у додатку "Резерв+" він отримав повідомлення про його розшук, для якого подав заяву. Також повідомив, що в нього є відстрочка від мобілізації. В 2024 році він уточнював свої дані і вказував про фактичне місце проживання, однак повістку не отримував, тому вважає постанову незаконною. При цьому він зазначив, що написання ним заяви про визнання правопорушення не виключає його права не погоджуватися з приягненням до відповідальності.
Відповідач не забезпечив явку в засідання свого представника, однак в силу вимог ст.268 КАС України його неявка не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 02 квітня 2026 року ІНФОРМАЦІЯ_3 склав відносно позивача постанову №R457927 від 02 квітня 2026 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 ( сімнадцяти тисяч ) грн. за частиною 3 статті 210-1 КУпАП,яку надіслав позивачу 02.04.2026 року через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста зокрема у застосунок «Резерв+» та засобами електронного зв`язку на адресу електронної пошти.
За змістом постанови зазначено :"За результатом вивчення вiдомостей та реестровоi iнформацiТ Сдиного державного реестру призовникiв, вiйськовозобов`язаних та резервiстiв, встановлено, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та мiсце, зазначенi в повiстцi (ст.22 ЗУ "Про мобiлiзацiйну пiдготовку та мобiлiзацiю")...". 

Як вбачається з доданої до відзиву повістки позивач викликався на 04.03.3026 року.
Представник відповідача у відзиві зазначив, що повістка була вручена мобільною групою, але доказів підствердження не додав. 
Нормами статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.  
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Відповідно до ч.3 ст.210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вимогами статті 280 КУпАП закріплено обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАПдоказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно з вимогами ч.1 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Відповідно до пункту 1 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №560, серед іншого цей Порядок визначає: процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів.
Відповідно до п.28 Порядку виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).
За вимогами п.41 Порядку передбачено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Згідно з приписами ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, доки її вину не було доведено у законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Частиною 1 та 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Виходячи із вимог п.41 Порядку та відсутності належних доказів про вручення виклику твердження відповідача не відповідають дійсним обставинам, позивач не був повідомлений .
Враховуючи вказані обставини у ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутні були підстави для винесення постанови, оскільки в діях позивача відсутній склад правопорушення, що є достатньою підставою для її скасування, закриття провадження у справі та виключення відомостей з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку .
Доводи відповідача про подання позивачем заяви про визнання вини в правопорушенні як підтвердження в законності прийнятої постанови суд розглядає критично, оскільки подання такої заяви не виключає необхідності перевірки наявності в діях особи правопорушення та підтвердження належними доказами.  
Керуючись ст.ст.2,5,9,77,90,255,268,286 КАС України,
ВИРІШИВ:
Позовну заяву  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі задовольнити.
Скасувати постанову № R457927 від 02 квітня 2026 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 гривень за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, а провадження у справі закрити з виключенням відомостей з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку .
Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.
Суддя