УХВАЛА

10 червня 2026 року 
м. Київ

справа №640/10301/21
адміністративне провадження № К/990/17336/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Мельник-Томенко Ж.М., Смоковича М.І.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 серпня 2022 року
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2023 року
у справі № 640/10301/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської міської прокуратури, Офісу Генерального прокурора в особі Третьої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії ,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:
- визнати протиправним і скасувати рішення від 19 листопада 2020 р. № 78 про неуспішне проходження прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_1 іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора;
- визнати протиправним і скасувати наказ керівника Київської міської прокуратури № 288к від 22 лютого 2021 р. про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 міста Києва та органів прокуратури;
- поновити ОСОБА_1 з 13.03.2021 р. на посаді в Шевченківській окружній прокуратурі міста Києва, що є рівнозначною посаді прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 міста Києва;
- стягнути з Київської міської прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13.03.2021 р. до постановлення судового рішення з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 серпня 2022 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2023 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.
Ухвалами Верховного Суду від 09 березня 2023 року та від 06 липня 2023 року касаційні скарги ОСОБА_1 повернуто особі, яка її подала.
17 квітня 2026 року до Верховного Суду касаційна скарга надійшла втретє. 
Ухвалою Верховного Суду від 11 травня 2026 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням заявнику касаційної скарги строку у 10 днів для усунення недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів на обґрунтування вказаної заяви; касаційної скарги в новій редакції із зазначенням підстав (підстави), на яких подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 КАС України підстави (підстав) (пункт 4 частини другої статті 330 КАС України), з належним її обґрунтуванням.
Копію зазначеної ухвали отримано скаржником 11 травня 2026 року о 21:54.
20 травня 2026 року та 21 травня 2026 року до Верховного Суду заява про поновлення строку на касаційне оскарження на виконання ухвали Верховного Суду від 11 травня 2026 року разом з касаційною скаргою у новій редакції.
В обґрунтування пропуску строку позивач зазначає, що неодноразово реалізовував своє право на касаційне оскарження судових рішень у даній справі, що підтверджується поданням касаційних скарг у 2023 році. Отже, поведінка останнього свідчить про постійний намір реалізувати право на касаційне оскарження та відсутність будь-якого зловживання процесуальними правами або свідомого затягування процесу. Так позивач вказує, що проходить військову службу в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України з 15.10.2021 по теперішній час. Проходження військової служби в умовах воєнного стану супроводжується особливим режимом служби, ненормованим графіком, необхідністю виконання поставлених завдань за призначенням, обмеженням у вільному пересуванні, а також обмеженим доступом до електронних засобів зв`язку та мережі Інтернет. У зв`язку із проходженням військової служби позивач був об`єктивно обмежений у можливості систематично здійснювати моніторинг електронного кабінету ЄСІТС, своєчасно ознайомлюватися з процесуальними документами та належним чином підготувати касаційну скаргу відповідно до вимог статей 328, 330 КАС України. При цьому, позивач звертає увагу суду, що предметом касаційного перегляду є складний публічно-правовий спір, який потребує належного юридичного обґрунтування, аналізу судової практики Верховного Суду, Конституційного Суду України та Європейського суду з прав людини. Також зазначає, що за обставин проходження військової служби та виконання завдань за призначенням своєчасна та належна підготовка касаційної скарги була істотно ускладнена та фактично неможлива у межах процесуального строку.
Крім того, позивач вказує, що був об`єктивно обмежений у можливості залучення професійної правничої допомоги для належної підготовки касаційної скарги та представництва своїх інтересів у суді касаційної інстанції. Проходження військової служби в умовах воєнного стану, виконання обов`язків за призначенням, а також скрутне матеріальне становище позивача істотно ускладнили можливість залучення адвоката чи іншого представника для вивчення матеріалів справи, аналізу значного обсягу судової практики та підготовки процесуальних документів відповідно до вимог статей 328, 330 КАС України. Розмір грошового забезпечення військовослужбовця та необхідність забезпечення базових потреб сім`ї фактично унеможливили несення додаткових витрат на професійну правничу допомогу у цій справі. У сукупності із проходженням військової служби та обмеженим доступом до електронних засобів зв`язку зазначені обставини істотно вплинули на можливість своєчасної та належної реалізації позивачем права на касаційне оскарження судових рішень. Водночас, Позивач звертає увагу суду на те, що фактичне ознайомлення з постановою Верховного Суду у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Смоковича М. І. від 06.07.2023 про повернення касаційної скарги у справі № 640/10301/21 та реалізація права на отримання її копії відбулося лише в березні 2026 році.
Окремо позивач звертає увагу суду на те, що протягом 2023- 2026 років територія міста Києва та Київської області систематично зазнавала ракетних обстрілів, масованих атак на об`єкти критичної інфраструктури та тривалих повітряних тривог, що призводило до регулярних та довготривалих аварійних і стабілізаційних відключень електроенергії, перебоїв у роботі засобів зв`язку, мережі Інтернет та фактичної відсутності стабільного доступу до електронних сервісів.
Вказані обставини у сукупності з проходженням позивачем військової служби та виконанням службових завдань за призначенням істотно ускладнювали та фактично обмежували можливість своєчасної підготовки процесуальних документів, доступу до підсистеми «Електронний суд», електронного кабінету користувача, судової практики Верховного Суду, нормативно-правових актів та належного оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статей 328, 330 КАС України. Тривала відсутність стабільного електропостачання та Інтернет-зв`язку об`єктивно унеможливлювала повноцінне використання електронних засобів комунікації із судом, належний моніторинг руху справи та своєчасне реагування на процесуальні рішення суду касаційної інстанції. Зазначені обставини мають не формальний, а об`єктивний, системний та тривалий характер, не залежали від волі позивача та істотно впливали на можливість реалізації права на касаційне оскарження судових рішень у даній справі
У зв`язку з вищенаведеним, позивач просить визнати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження та поновити строк на касаційне оскарження.
Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Отже, учасники справи мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.
Установлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України процесуальних обов`язків.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.
Разом з тим, Суд зазначає, що невиконання позивачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.
Так Суд відхиляє посилання скаржника на скрутне матеріальне становище, що істотно ускладнило можливість залучення адвоката чи іншого представника для вивчення матеріалів справи, аналізу значного обсягу судової практики та підготовки процесуальних документів, оскільки скаржник самостійно склав та подав дану касаційну скаргу, що свідчить про можливість позивача подати касаційну скаргу у 2023 році, після повернення касаційної скарги ухвалою Верховного Суду від 06 липня 2023 року.
Також Суд відхиляє посилання на обмеження доступу до електронних засобів зв`язку, регулярних та довготривалих аварійних і стабілізаційних відключень електроенергії, перебоїв у роботі засобів зв`язку, мережі Інтернет та фактичної відсутності стабільного доступу до електронних сервісів, оскільки такі обставини не мають постійного та довготривалого характеру, та не доводять фактичну неможливості подання скаржником касаційної скарги протягом встановленого процесуальним законом строку.
Щодо інших доводів позивача стосовно пропущеного строку, то оцінка вказаним підставам пропуску строку надана в ухвалі Верховного Суду від 11 травня 2026 року про залишення касаційної скарги без руху.
Отже, у цій справі у скаржника було достатньо часу для приведення своєї касаційної скарги у відповідність із вимогами КАС України. 
Крім того, з поданих до заяви про поновлення строку на касаційне оскарження копій посвідчення військовослужбовця та витягу з послужного списку від 19 травня 2026 року не убачається з 19 жовтня 2021 року (початку проходження військової служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації) жодних змін в правовому статусі або інших обставин (місця проходження військової служби, участь в бойових діях, перебування на лікуванні, тощо), які б свідчили про неспроможність подання касаційної скарги у визначений КАС України строк або у розумний строк після отримання ухвали Верховного Суду від 06 липня 2023 року (в електронному кабінеті отримана позивачем 06 липня 2023 року о 19:19), а також з`явлення такої можливості 17 квітня 2026 року (день подання касаційної скарги втретє).
Сукупність цих обставин свідчить про допущення позивачем необґрунтованих зволікань щодо реалізації свого права на касаційне оскарження судових рішень з дотриманням вимог КАС України. А тому, враховуючи обставини справи, відсутні підстави вважати, що скаржником пропущено строк з поважних причин, оскільки такі не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
За таких обставин, суд касаційної інстанції зазначає, що неналежне використання наданих процесуальних прав не може визнаватись судом як поважна причина пропуску процесуального строку, а відтак зазначені скаржником причини пропуску строку касаційного оскарження є неповажними.
Ураховуючи зазначене, зважаючи на те, що з моменту складення повного тексту постанови суду апеляційної інстанції та ознайомлення з нею позивача до моменту подання касаційної скарги пройшло три роки, у зв`язку із неподанням обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження, визнанням підстав неповажними, та у силу положень пункту 4 частини 1 статті 333 КАС України, суд прийшов до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
З огляду на викладене, наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки наведені скаржником підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані судом неповажними.
На підставі викладеного, керуючись статтями 329, 333, 355, 359 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Визначити неповажними наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку касаційного оскарження.
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного процесуального строку.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 серпня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2023 року у справі № 640/10301/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської міської прокуратури, Офісу Генерального прокурора в особі Третьої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська 

Судді Ж. М. Мельник-Томенко 

М. І. Смокович