Справа № 570/1412/26 
Номер провадження 2/570/1602/2026 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2026 року 
Рівненський районний суд Рівненської області в особі: 

судді Красовського О.О.  
з участю:
секретаря судових засідань Захарук Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне (в порядку спрощеного позовного провадження) цивільну справу за позовом  ОСОБА_1  до  ОСОБА_2  про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, мають спільних неповнолітніх дітей – ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ). У зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя та шлюб носить формальний характер позивачка не має бажання надалі проживати з відповідачем, позивачка просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 заробітної плати та інших доходів відповідача, починаючи з дня подання заяви до суду та досягнення повноліття.

Представник позивачки не з`явився в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримують та просять справу розглядати без їхньої участі. В разі неявки відповідача не заперечують щодо можливості проведення заочного розгляду справи.
Відповідач не з`явився в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов визнає та просить справу розглядати без його участі.
Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін чи учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд вважає, що справу можливо розглянути на підставі наявних доказів, участь сторін у справі не є обов`язковою.
Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Положення законодавства. 
В ч. 1 ст. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. 
Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. 
Стаття 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Однією із основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. 
За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей. Згідно ч. 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу), матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Обставини, встановлені судом, висновки суду. 
Як встановлено в судовому засіданні, сторони не проживають як сім`я. Сторони мають різні характери, різні погляди на життя, позивачка не бажає надалі проживати разом з відповідачем. Шлюб носить формальний характер. 
Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. 
Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає.
Тому суд дійшов висновку, що сім`я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. 
Виходячи з положень ст. ст. 110, 112 СК України, а також того, що особа має право вільно вирішувати питання щодо розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.
Сторони є батьками неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Діти перебувають на утриманні позивачки. Батько дітей, відповідач у справі, не надає допомоги на їх утримання. Отже, відповідачем порушені приписи ст. 180 СК України. За таких умов наявні підстави для задоволення позову про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання не були надані докази того, що відповідач має незадовільний стан здоров`я, має важкий майновий стан, або є в наявності інші обставини, що унеможливлюють відповідача надавати дітям допомогу. Приймаючи рішення про задоволення позову суд виходить з приписів статті 13 ЦПК України та приймає до уваги розмір прожиткового мінімуму, який встановлений законодавством України для дитини відповідного віку; та що обов`язок з утримання дітей покладений на обох батьків. 

Судові витрати.
За змістом ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
За положеннями ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Позивачка не заявила про те, щоб понесені нею судові витрати були стягнуті з відповідача на її користь. Адже кожна із сторін має право розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. І в даному випадку позивачка не бажає відшкодовувати понесені нею судові витрати. А суд не може прийняти рішення, вийшовши за межі волі позивачки. Таким чином понесені позивачкою судові витрати залишаються покладеними на неї. 
У той же час суд застосовує положення ст. 142 ЦПК України, і 50% судових витрат підлягають поверненню позивачці за рахунок держави. З відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 665 грн. 60 коп. (позовна вимога про стягнення аліментів). 

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд, 

в и р і ш и в :

Позов  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2  про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задоволити повністю. 

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , зареєстрований 05.01.2007 року Олицькою селищною радою Ківерцівського району Волинської області, актовий запис №1.

Повернути ОСОБА_1  665 грн. 60 коп. – 50 % судових витрат судових витрат (судовий збір в порядку ст. 142 ЦПК України), що був сплачений в загальному розмірі 1 332 грн. відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 2.575766325.1 від 16.03.2026, АТ КБ «Приватбанк».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.03.2026 р., і до повноліття дітей.
Рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Рівненського районного суду Рівненської області судовий збір за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м. Києві, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, сума – 665 грн. 60 коп. (судовий збір). 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканець АДРЕСА_2 ).

Суддя Красовський О.О.