ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/16843/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Плахтій Н.Б.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДОК-АГРО» до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови, 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОК-АГРО» (далі – позивач, ТОВ «ДОК-АГРО») звернулося з позовом до Рівненської митниці (далі – відповідач, митниця) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA204150/2024/000090/2 від 25.11.2025 і картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204150/2025/000290 від 25.11.2025.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач подав відповідачу митну декларацію (далі - МД) від 24.11.2025 №25UA204150004503U2, згідно з якою було заявлено до митного оформлення товар: «Окрема органічна сполука визначеного хімічного складу: СОРБІТОЛ 20-60MESH розмір, вага нетто - 20000кг. Зовнішній вигляд: порошок дрібнокристалічний білого кольору без запаху із солод ким смаком, інакше називається сорбіт, являє собою поліспірт (D-глюцитол) з вмістом Д-манітолу 0,10 мас, вміст основної речовини 99,2%. Хімічна назва: D-Sorbitol, хімічна формула С6Н1406, компонент сорбітол CAS номер 50-70-4. Призначення: застосовується у харчовій промисловості як цукрозамінник, вологоутримуючий компонент та наповнювач. Виробник: NEWGREEN PHARMCHEM CO., LIMITED, CN.». До МД додані документи, що підтверджують складові митної вартості, яка визначена за першим методом з урахуванням витрат на транспортування товару.
Відповідач прийняв рішення від 25.11.2025 №UA204150/2024/000090/2 про коригування митної вартості товару, а також відмовив у митному оформленні товару згідно із карткою відмови від 25.11.2025 №UA204150/2025/000290. Спірним рішенням митний орган здійснив коригування митної вартості у зв`язку із тим, що подані документи містили розбіжності, а декларант не надав усіх додаткових документів, витребуваних митницею для підтвердження рівня митної вартості.
Позивач не погоджується із вказаними рішенням та карткою відмови, зазначаючи, що надані декларантом до митного органу документи не містили розбіжностей та у повній мірі підтверджують витрати позивача на транспортування товару до кордону України. ТОВ «ДОК-АГРО» також надано всі необхідні банківські платіжні документи, що в повній мірі підтверджують оплачену вартість товару і не містять жодних числових розбіжностей.
Позивач під час митного оформлення надав інші необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів, відповідач, в свою чергу, не довів наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товару, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність оскаржуваного рішення.
Також відповідачем не обґрунтовано наявності розбіжностей або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду 05.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.58).
Відповідач у поданому відзиві (а.с.61-65) позовні вимоги ТОВ «ДОК-АГРО» вважає безпідставними та вказує, що 25.11.2025 за митною декларацією (далі – МД) №25UA204150004503U2 Рівненській митниці заявлено до митного оформлення товар «Окрема органічна сполука визначеного хімічного складу: СОРБІТОЛ 20-60MESH-розмір, вага нетто - 20000 кг». Товар заявлено на комерційних умовах поставки FOB TIANJIN. Митна вартість товару визначена декларантом за основним методом на підставі положень статті 58 МК України.
При проведенні у відповідності до положень статті 54 МК України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення за ЕМД, встановлено наступні розбіжності:
- згідно коносаменту від 03.09.2025 №WMSS25082181 маршрут перевезення оцінюваних товарів: порт XINGANG, CHINA – порт Гданськ (Польща), згідно накладних УМВС від 17.11.2025 №06566 маршрут перевезення: Шебжешин Хрубешов (Польща) – Ізов (Україна). Таким чином до митного оформлення не надано транспортних (перевізних) документів за маршрутом Гданськ (Польща) – Шебжешин (Польща). Оскільки товар був заявлений на комерційних умовах поставки FOB CN TIANJIN (відповідно до гр.20 МД від 25.11.2025 №25UA204150004503U2), відповідальність та ризики переходять від Продавця до Покупця (Позивача) та виникають після завантаження товару на судно у місті TIANJIN, (Китай). Отже, витрати на транспортування, страхування, подальша доставка, зокрема і по маршруту Гданськ – Ізов, Ізов-Клевань є відповідальністю Покупця (позивача). Отже, числове значення транспортування, обов`язкова складова митної вартості, не піддається точному обрахунку;
- в проформі інвойсі від 05.08.2025 №NGC25080587 відсутні реквізити зовнішньо-економічного договору (контракту). Дана обставина не дає змоги ідентифікувати, що проформа інвойс ідентифікуються з поставкою декларованого товару та саме на виконання контрактних зобов`язань по зовнішньоекономічному договору від 08.08.2023 №08082023;
- в рахунку-фактурі (інвойсі) від 03.09.2025 №NGC25080587 відсутні реквізити зовнішньо-економічного договору (контракту). Дана обставина не дає змоги ідентифікувати, що рахунок-фактура відносяться до поставки товару саме на виконання зазначеного контракту;
- до митного оформлення не надана декларації країни відправлення (Китай).
Вищевказане свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неповних відомостей стосовно умов придбання товарів, в тому числі і стосовно числових значень складових митної вартості.
З метою підтвердження інформації щодо заявленої митної вартості, яка міститься у документах, поданих разом з митною декларацією, в межах положень частини 3 статті 53 МК України, митницею направлено декларанту електронне повідомлення з вимогою надати додаткові документи.
Декларантом на письмову вимогу митного органу надано додаткові документи та надіслано лист від 24.11.2025 №36610, в якому зазначене прохання прийняти рішення по митній вартості імпортованого товару без врахування термінів, визначених ст.53 МК України.
Посадовою особою митниці проведено порівняння рівня заявленої митної вартості товару з інформацією, наявною в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор», а також в базі ЄАІС Держмитслужби, а також з рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено. За результатами перевірки встановлено, що заявлена митна вартість товарів є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів. 
Митну вартість товару визначено на підставі інформації щодо митної вартості товару, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією Товар №1 МД №25UA205140045658U4 – 1,02390 дол.США/кг.
Випуск товару у вільний обіг здійснено за МД від 25.11.2025 №25UA204150004525U0.
З огляду на вищевказане, представник відповідача вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості є таким, що прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є законним та обґрунтованим, просив у задоволенні позову відмовити повністю.
У відповіді на відзив (а.с.81-86) позивач не погодився з доводами відзиву з підстав, наведених у позовній заяві.
Інших заяв по суті справи не надходило.
Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.
Суд встановив, що 08.08.2023 між ТОВ «ДОК-АГРО» (покупець) та NEWGREEN PHARMCHEM CO., LIMITED (Китай) (продавець) було укладено контракт №08082023 (а.с.46-48), за умовами якого продавець приймає на себе зобов`язання з поставки та передачі в порядку та строки, встановлені даним контрактом, товару. Номенклатура, кількість, ціна і загальна вартість товару вказуються в Додатках (Специфікаціях) до Контракту (пункт 1.1, 1.2 контракту).
Згідно із пунктом 2.1 базис поставки товару згідно з законодавством України за правилами «INCOTERMS 2020», вказано у відповідному додатку (Специфікації) до контракту. 
Пунктом 3.1. контракту передбачено, що валюта контракту і платежу – долари США.
Загальна сума цього контракту складається зі загальної суми товарів, поставлених відповідно до підписаних Додатків (Специфікацій) до Контракту (пункт 3.4 контракту).
Відповідно до пункту 3.5 контракту у вартість товару включається вартість упаковки, маркування, вартість тари, палет, навантаження і сертифікату походження. Витрати, пов`язані з виконанням даного Контракту, розподіляються між Сторонами відповідно до правил «INCOTERMS 2020».
Згідно з пунктом 4.1 Контракту оплата товару за цим договором здійснюється покупцем шляхом перерахування коштів на банківський рахунок в наступному порядку:
1-й етап: 50 % передоплата протягом 7 календарних днів з моменту узгодження і підписання сторонами специфікації до контракту. Продавець зобов`язаний розпочати виробництво товару з дня отримання попередньої оплати на своєму банківському рахунку;
2-й етап: оплата 50 % вартості товару повинно бути здійснено покупцем до прибуття товару в порт призначення та не пізніше ніж 30 днів з моменту відправлення.
Сторони контракту можуть передбачити інші умови оплати товару, які вказуються в Специфікації на поставку відповідної партії товару, що є невід`ємною частиною контракту (пункт 4.2 контракту).
Згідно із специфікацією від 05.08.2025 №11 сторонами узгоджено поставку SORBITOL POWDER 20-60 mesh/Сорбітол порошок 20-60 меш в кількості 20000,00 кг за ціною 0,78500 дол.США за 1 кг на загальну суму 15700,00 дол. США. Умови поставки FOB TIANJIN, China згідно з умовами «INCOTERMS 2020». Тут же обумовлено умови оплати: 50% передоплата і 50% протягом 20 днів по копії коносаменту (а.с.54).
На виконання умов контракту та специфікації від 05.08.2025 №11 до контракту позивач здійснив оплату за товар на загальну суму 15700,00 дол.США (7850,00 дол. США + 7850,00 дол. США), що підтверджується банківськими платіжними документами (swift) від 06.08.2025 та від 09.09.2025 (а.с.35-38).
З метою митного оформлення імпортованого товару декларант ТзОВ «ДОК-АГРО» подав до Рівненської митниці електронну МД від 24.11.2025 №25UA204150004503U2 на наступний товар: «Окрема органічна сполука визначеного хімічного складу: СОРБІТОЛ 20-60MESH розмір, вага нетто - 20000кг. Зовнішній вигляд: порошок дрібнокристалічний білого кольору без запаху із солод ким смаком, інакше називається сорбіт, являє собою поліспірт (D-глюцитол) з вмістом Д-манітолу 0,10 мас, вміст основної речовини 99,2%. Хімічна назва: D-Sorbitol, хімічна формула С6Н1406, компонент сорбітол CAS номер 50-70-4. Призначення: застосовується у харчовій промисловості як цукрозамінник, вологоутримуючий компонент та наповнювач. Виробник: NEWGREEN PHARMCHEM CO., LIMITED, CN.» (а.с. 50, 70).
До митної декларації від 24.11.2025 №25UA204150004503U2 додано: зовнішньоекономічний договір (контракт) №08082023 від 08.08.2023 (а.с.46-48); специфікація №11 видана 05.08.2025 до контракту №08082023 від 08.08.2023 (а.с.54); проформа інвойс №NGC25080587 від 05.08.2025 (а.с.52,74); комерційний інвойс №NGC25080587 від 03.09.2025 (а.с.45,72); коносамент №WMSS25082181 від 03.09.2025 (а.с.32); банківський платіжний документ у формі swift від 06.08.2025 №250806/002906113 на суму 7 850,00 дол. США із відміткою, що проведено банківською установою (в графі 70 призначення платежу: за контрактом №08082023 від 08.08.2023, специфікацією №11 від 05.08.2025, інвойс №NGC25080587 від 05.08.2025) (а.с.35); банківський платіжний документ у формі swift від 09.09.2025 №250909/002931817 на суму 7 850,00 дол. США із відміткою, що проведено банківською установою (в графі 70 призначення платежу: за контрактом №08082023 від 08.08.2023, специфікацією №11 від 05.08.2025, інвойс №NGC25080587 від 05.08.2025) (а.с.36); експортна митна декларація країни відправлення (Китай) №020220250000941831 (а.с.43); договір про надання транспортних та транспортно – експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом від 22.07.2024 №27/02/2024 (а.с.30-31); накладна УМВС №06566 від 17.11.2025 (а.с.33); довідка про транспортні витрати вантажу №33 від 21.11.2025 (а.с.29); рахунок на оплату по замовленню №548 від 17.11.2025 (а. с.34). 
24.11.2025 з метою підтвердження інформації щодо заявленої митної вартості, яка міститься у документах, поданих разом з митною декларацією, митницею направлено декларанту електронне повідомлення з вимогою надати додаткові документи: висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; виписку з бухгалтерської документації продавця; транспортні (перевізні) документи за маршрутом Гданськ (Польща)-Шебжешин (Польща); копію митної декларації країни відправлення (Китай) (а.с.51).
Позивач надав митному органу додаткові пояснення від 24.11.2025 №24/11, до яких долучено додаткові документи: копію митної декларації країни відправлення (Китай), виписки по рахунку АТ «Кредобанк» за 06.08.2025, виписки по рахунку АТ «Кредобанк» за 09.09.2025 (а.с.40-42, 37-38, 43).
Крім того, листом від 24.11.2025 в/х №36610 позивач просив прийняти рішення по митній вартості імпортованого товару без врахування термінів, визначених ст.53 МК України. 
25.11.2025 митний орган за результатами перевірки митної декларації, а також інших документів, наданих відповідно до МК України, прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA204150/2024/000090/2 (а.с.53) та видав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204150/2025/000290 (а.с.44), відповідно до якої відмовлено у митному оформленні товарів.
У графі 33 оскаржуваного рішення зазначено, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки подані до митного оформлення та додатково на вимогу митного органу документи є неповними:
- згідно коносаменту від 03.09.2025 №WMSS25082181 маршрут перевезення оцінюваних товарів: порт XINGANG, CHINA – порт Гданськ (Польща), згідно накладних УМВС від 17.11.2025 №06566 маршрут перевезення: Шебжешин Хрубешов (Польща) – Ізов (Україна). Таким чином до митного оформлення не надано транспортних (перевізних) документів за маршрутом Гданськ (Польща) – Шебжешин (Польща).
- в проформі інвойсі від 05.08.2025 №NGC25080587 відсутні реквізити зовнішньо-економічного договору (контракту);
- в рахунку-фактурі (інвойсі) від 03.09.2025 №NGC25080587 відсутні реквізити зовнішньо-економічного договору (контракту);
- до митного оформлення не надана декларації країни відправлення (Китай).
Вказане свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неповних відомостей стосовно умов придбання товарів, в тому числі і стосовно числових значень складових митної вартості.
Митну вартість скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 МК України. Митну вартість визначено на підставі інформації щодо митної вартості товару, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією Товар №1 – декларація від 21.11.2025 №25UA205140045658U4 - 1,02390 дол. США/кг. Числове значення митної вартості товару №1 у валюті рахунку становить 20526,00 дол. США (1,02390 дол.США/кг * 20000 гк), що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 867576,5472 грн (20526,0000 дол. США * 42,2672 UAN/USD).
Товар був випущений у вільний обіг відповідно до митної декларації від 25.11.2025 №25UA204150004525U0 з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.
Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.
Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.
У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
При цьому, лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.
Разом з тим, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.
Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом (за ціною договору (контракту)).
Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.
Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).
Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
У розглядуваному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України: декларант не надав усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.
Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).
У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.
Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України.
На думку суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікувати оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.
Так, контрактом №08082023 від 08.08.2023, укладного між ТОВ «ДОК-АГРО» (покупець) та NEWGREEN PHARMCHEM CO., LIMITED (Китай) (продавець), визначено предмет, ціну контракту, умови поставки, оплати, здачі і приймання товару (а.с.46-48).
Відповідно до комерційного інвойсу №NGC25080587 від 03.09.2025 (а.с.45, 72) продавець поставив позивачу товар – SORBITOL POWDER 20-60 mesh/Сорбітол порошок 20-60 меш в кількості 20000,00 кг за ціною 0,78500 дол.США за 1 кг на загальну суму 15700,00 дол.США.
Ціна товару в інвойсі NGC25080587 від 03.09.2025 (15700,00 дол.США) відповідає фактурній вартості, зазначеній в МД №25UA204150004503U2 від 24.11.2025 (графа 22) (а.с.70).
Жодних розбіжностей чи суперечностей щодо ціни товару подані позивачем документи не містять.
Крім того, суд встановив, що відповідно до банківських платіжних документів (swift) від 06.08.2025 та від 09.09.2025 (а.с.35-38) позивач сплатив постачальнику 7850,00 дол. США та 7850,00 дол. США відповідно, у призначенні платежу є посилання на контракт від №08082023 від 08.08.2023 та проформу інвойс №NGC25080587 від 05.08.2025 (а.с.52, 74), що в свою чергу додатково підтверджує ціну товару.
Однією із підстав для прийняття оскаржуваного рішення слугувало те, що згідно коносаменту від 03.09.2025 №WMSS25082181 маршрут перевезення оцінюваних товарів: порт XINGANG, CHINA – порт Гданськ (Польща), згідно накладних УМВС від 17.11.2025 №06566 маршрут перевезення: Шебжешин Хрубешов (Польща) – Ізов (Україна). Таким чином до митного оформлення не надано транспортних (перевізних) документів за маршрутом Гданськ (Польща) – Шебжешин (Польща).
Так, відповідно до зовнішньоекономічного контракту від 08.08.2023 №08082023 (а.с.46-48), укладеного між ТОВ «ДОК-АГРО» (покупець) та компанією NEWGREEN PHARMCHEM CO., LIMITED (Китай) (продавець), базис поставки товару згідно з законодавством України за правилами «INCOTERMS 2020», вказано у відповідному додатку (Специфікації) до контракту (пункт 2.1. Контракту).
У специфікації від 05.08.2025 №11 обумовлено, що поставка товару здійснюється на умовах FOB TIANJIN, China згідно з умовами «INCOTERMS 2020» (а.с.54).
Суд зазначає, що законодавець не ставить в обов`язок декларанту подання конкретних документів, які підтверджують транспортні витрати.
Матеріалами справи підтверджено, що декларантом позивача для митного оформлення ввезеного на митну територію України товару було подано договір про надання транспортних та транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом від 27.02.2024 №27/02/24 (а.с.30-31), укладений між ТОВ «ДОК-АГРО» (Замовник) та ФОП ОСОБА_1 (Перевізник-Експедитор), відповідно до умов якого перевізник-експедитор зобов`язується доставити ввірений йому згідно замовлення вантаж до пункту призначення (або організувати доставку вантажу) у встановлений договором та додатками до нього строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а Замовник зобов`язується сплатити за це перевезення встановлену плату (п.1.2. та розділ 1 Договору).
Крім цього, п.3.1. Договору визначено, що Замовник залучає Перевізника Експедитора для організації перевезення вантажу, а Перевізник-Експедитор зобов`язується організувати доставку вантажу до місця призначення й організувати його видачу вантажоодержувачеві (вповноваженій особі вантажоодержувача) у відповідності до Заявки Замовника (Додаток 1 до цього Договору), а Замовник зобов`язується оплатити встановлену плату за здійснене у відповідності до Заявки перевезення.
Як наслідок, ФОП ОСОБА_1 був наділений повноваженнями здійснювати завантаження та розвантаження вантажів, а також їх перевезення відповідно до узгоджених із ТОВ «ДОК-АГРО» умов.
Згідно накладної УМВС від 17.11.2025 №06566 (а.с.33), у графі 3 чітко зазначено повний маршрут транспортування: Китай – Гданськ (Польща) – Клевань (Україна), що підтверджує безперервність маршруту доставки товару з країни відправлення до місця митного оформлення. Також у графі 22 даної накладної додатково вказано ключові транзитні пункти маршруту, зокрема: Шебжешин – Хрубешів – Ізов – Клевань, що узгоджується з типовим маршрутом контейнерного перевезення територією Польщі та України. 
Вказані документи узгоджуються між собою за змістом, датами, пунктами відправлення, призначення та ідентифікаційними ознаками вантажу, що унеможливлює сумнів у достовірності наданих відомостей. 
Відповідно до довідки про транспортні витрати №33 від 21.11.2025 (а.с.29), виданої експедитором ФОП ОСОБА_1 , транспортні витрати складаються із наступних послуг: морське перевезення за маршрутом Tianjin Xingang (China) – м.Гданськ (Польща); Міжнародне залізничне перевезення за маршрутом м.Гданськ (Польща) - Шебрешин (Польща) до пункту пропуску Володимир-Волинський (Україна) - 136090,06 грн; експедиційні витрати – 4215,49 грн. 
Загальна вартість задекларованих транспортних витрат становить 140305,55 грн, які були віднесені декларантом до митної вартості товару. 
Додатково варто зауважити, що станція Шебжешин - це залізнична станція в Польщі, яка є важливим перевантажувальним терміналом на широкій лінії LHS (лінія з широкою колією), призначеною для перевезення вантажів. Вона розташована між станціями Хрубешів та останньою станцією LHS, що робить її ключовим пунктом для митного оформлення та перевантаження різноманітних вантажів між різними типами транспорту. 
Таким чином під час транспортування товару залізничним транспортом за маршрутом м. Гданськ - ст. Клевань, проміжним терміналом перевантаження за цим маршрутом виступає ст. Шебжешин. Там відбувається перевантаження з потягу Гданськ - ст. Шебжешин на потяг ст. Шебжешин - ст. Клевань, це також входить у вартість перевезення, оскільки Шебжешин є проміжним терміналом перевантаження за основним маршрутом. 
З огляду на вказане, транспортування товару за маршрутом: Гданськ (Польща) Шебжешин (Польща) входило в комплекс транспортних послуг, наданих експедитором ФОП ОСОБА_1 , а підтверджуючі документи було надано митному органу.
Щодо твердження відповідача в оскаржуваному рішенні, що в проформі інвойсі від 05.08.2025 №NGC25080587 та в рахунку-фактурі (інвойсі) від 03.09.2025 №NGC25080587 відсутні реквізити зовнішньо-економічного договору (контракту), суд зазначає наступне.
Для митного оформлення товарів ТОВ «ДОК-АГРО» було подано пакет документів, серед яких проформа-інвойс від 05.08.2025 №NGC25080587 (а.с.52), видана постачальником — NEWGREEN PHARMCHEM CO., LIMITED (Китай). Саме зазначена проформа-інвойс була використана при визначенні договірної вартості товару та подана митному органу разом із зовнішньоекономічним договором (контрактом) від 08.08.2023 №08082023. 
Так, проформа-інвойс від 05.08.2025 №NGC25080587 містить усі необхідні відомості, що дають змогу ідентифікувати поставку: опис товару, його кількість, вартість, умови оплати та поставки, а також реквізити сторін зовнішньоекономічного договору. Цей документ є невід`ємною складовою пакету комерційних документів, на підставі яких було заявлено митну вартість.
Також, у рахунку-фактурі (інвойсі) від 03.09.2025 №NGC25080587 (а.с.45) чітко зазначені всі необхідні відомості для ідентифікації товару, його вартості, умов поставки та сторін операції, що повністю відповідає вимогам міжнародної торговельної практики та положенням статті 53 МК України.
Відповідно до положень частини другої статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, можуть бути: інвойс, проформа-інвойс, договір (контракт), транспортні документи, специфікації, платіжні документи, тощо.
При цьому жодна норма МК України не встановлює уніфікованої форми інвойсу, а також не визначає обов`язковий перелік реквізитів, які мають у ній міститися.
Таким чином, відсутність у проформі-інвойсі та в рахунку-фактурі (інвойсі) окремих реквізитів, зокрема номера чи дати контракту, не може бути самостійною підставою для сумніву у достовірності заявленої митної вартості.
Щодо твердження відповідача про те, що ненадання декларації країни відправлення (Китай), суд зазначає, що позивачем даний документ був наданий разом із додатковими поясненнями від 24.11.2025 №24/11 (а.с.40-42).
При цьому суд зауважує, що митна декларація країни відправлення в розумінні частини другої статті 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, натомість відповідно до частини шостої статті 53 МК України її декларант може подати за власним бажанням. 
З урахуванням наведеного, на думку суду, відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, які містять достатньо відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.
Таким чином, доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, та суд бере до уваги пояснення позивача про те, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.
Суд зазначає, що висновок у спірному рішенні про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. Відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах.
Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.
Враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019 у справі №826/2313/16, від 13.06.2019 у справі №820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
При вирішенні спору суд враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях.
Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
При вирішенні спору суд керується усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, від 14.07.2020 у справі №809/1734/16), за висновками якого митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому наявна інформація, яка міститься в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, які зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.
Отже, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Між тим принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами (таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 27.02.2025 у справі №300/784/24).
Водночас, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).
На переконання суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом.
Таким чином, підстави вважати, що рішення відповідача від 25.11.2025 №UA204150/2024/000090/2 про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм частини другої статті 55 МК України, відсутні. Тому таке рішення, на думку суду, є протиправним. 
Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування спірного рішення про коригування митної вартості товарів.
Відповідно до частин першої, другої статті 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.
Отже, враховуючи, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 25.11.2025 №UA204150/2025/000290 винесена з причини невизнання митної вартості товару за вартістю, визначеною декларантом, та прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів, яке судом визнано протиправним та скасовано, тому вказана картка відмови також підлягає визнанню протиправною та скасуванню.
Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 4844,80 грн, сплачений відповідно до платіжної інструкції від 23.12.2025 №4943 (а.с.15).
Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів від 25.11.2025 №UA204150/2024/000090/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 25.11.2025 №UA204150/2025/000290.
Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДОК-АГРО» за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці судові витрати в сумі 4844,80 грн (чотири тисячі вісімсот сорок чотири грн 80 коп.).
Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ДОК-АГРО» (45516, Волинська область, Володимирський район, село Кремеш, вулиця Локацька, 2-А), ЄДРПОУ 40955973);
Відповідач: Рівненська митниця (33028, Рівненська область, місто Рівне, вулиця Соборна, 104, код ЄДРПОУ ВП 43958370).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій