ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
Іменем України
05 травня 2026 року
м. Харків
справа № 642/7766/24
провадження № 22-ц/818/1908/26
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В.
суддів: Тичкової О.Ю., Пилипчук Н.П.
за участю секретаря: Шнайдер Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «Універсал Банк» про захист прав споживачів, -
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Мариничева Юрія Павловича на рішення Холодногірського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2025 року, постановлене суддею Балабай С.С.
в с т а н о в и в :
У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з Акціонерного товариства на його користь грошові кошти в розмірі 204619, 82 грн.
Рішенням Холодногірського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Мариничев Юрій Павлович просить рішення скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що з урахуванням правових позицій Верховного Суду, висловлених в Постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 р. у цивільній справі № 342/180/17 нараховані відсотки за картковим кредитним рахунком № НОМЕР_1 (картка № НОМЕР_2 ) позивачем сплаті не підлягали. Таким чином, розмір коштів, надмірно сплачених позивачем за картковим кредитним рахунком складає: 244 619,82 грн. які підлягають поверненню.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що грошові кошти, питання про стягнення яких порушується позивачем, були сплачені ним в рахунок виконання вимог кредитного договору. За встановлених у межах цієї справи обставин, підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів відсутні.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судом встановлено, що 09.12.2018 року ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву про приєднання до Договору про надання банківських послуг.
Як вбачається з тексту Анкети-заяви від 09.12.2018 року позивач просить відкрити поточний рахунок № НОМЕР_3 у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов.
Підписанням Анкети-заяви позивач погодився з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі – Договору), укладення якого підтвердив і зобов?язувався виконувати його умови (п. 2 Анкети-заяви). Підписанням цього Договору підтвердив, що ознайомився з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Беззастережно погодився з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту (п. 4). 
Згідно з пунктом 10 Анкети-заяви позивач надав право і доручив Банку здійснювати договірне списання коштів з усіх його рахунків, відкритих у Банку, без додаткових розпоряджень, для погашення будь-яких інших грошових зобов`язань перед Банком, що випливають з умов Договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між ним та Банком.
На момент підписання позивачем Анкети-заяви діяла редакція Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів. Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток Monobank (Додаток №95 до Розпорядження №49 від 22.08.2013. Чинна редакція затверджена Протоколом №48 аід 28.11.2018. Набули чинності з 04.12.2018).
Підрозділом 8.1. «Тарифи» Розділу 8. «Додатки» Глави ІІ «Загальні умови випуску та обслуговування Платіжних карток» визначено: Базова відсоткова ставка 3,2% на місяць, яка нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості, а пільговий період за карткою до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі); Збільшена відсоткова ставка 6,4% на місяць за карткою на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості); Поповнення мобільного безкоштовно до 50 платежів на місяць, сумарно на суму не більше 10 000 грн., більше — 3 грн за платіж; платежі за реквізитами на рахунок юридичної особи в будь-якому українському банку до 10 000 грн: безкоштовно за рахунок власних коштів; 2% за рахунок кредитних коштів; більше 20 000 грн за місяць, або якщо сума одного платежу більше 10 000 грн: 0,5% за рахунок власних коштів; 4% за рахунок кредитних коштів; Платіж на рахунок єдиних реквізитів будь-якого українського банку або на рахунок фізичної особи будь- якого українського банку безкоштовно за рахунок власних коштів 4% за рахунок кредитних коштів; Оплата online-ігор безкоштовно за рахунок власних коштів 2% за рахунок кредитних коштів; комісія за зняття власних коштів за карткою в Українi 0,5% від суми зняття; комісія за зняття готівки на суму, що перевищує залишок власних коштів, у банкоматах і пунктах видачі готівки будь-яких українських і закордонних банків, а також за операції з quasi-валютою за карткою 4% від суми. Переказ з картки на іншу картку, поточний рахунок фіз. особи, Універсал Банк та Переказ з картки на картку або поточний рахунок фіз. особи в іншому українському банку (платіж по Україні) безкоштовно за рахунок власних коштів 4% за рахунок кредитних коштів; переказ з карток зарубіжних банкiв на картку monobank 1,8% від суми переказу; реальна відсоткова ставка за карткою 46,7% річних.
На підставі укладеного договору позивачу було відкрито поточний рахунок НОМЕР_1 в національній валюті та видано банківську картку НОМЕР_4 в точці видачі, зі стартовим кредитним лімітом у розмірі 0,00 грн.
Згідно довідки про зміну кредитного ліміту №б/н від 06.01.2025 за ініціативою ОСОБА_1 кредитний ліміт збільшувався банком 24.06.2019 до 2000,00 грн, 12.10.2019 до 5000,00 грн, 21.12.2019 до 10000,00 грн. У наданому відповідачем руху коштів по картці НОМЕР_4 від 25.12.2024р. (рахунок НОМЕР_1 ) за період з 09.12.2018 по 25.12.2024 відображено операції щодо збільшення кредитного ліміту внаслідок яких доступна сума грошових коштів на рахунку позивача збільшувалась 24.06.2019 на 2000,00 грн, 12.10.2019 на 3000,00грн, 21.12.2019 на 5000,00 грн позивач активно користувався вказаним рахунком/карткою, в тому числі кредитними грошовими коштами. 
За період з 09.12.2018 по 12.09.2022 загальна сума проведених операцій з зарахування і витрат склала 244 682,56 грн. 17.01.2020 ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою клієнта № N 20.30.0000634611 про надання йому кредиту 7658,56 грн для здійснення платежу, вид кредиту - «Транзакція в розстрочку», строком на 12 місяців зі сплатою 0,00001% на рік (Розмір щомісячного платежу 783,73 грн). До цієї заяви було підписано сторонами Паспорт споживчого кредиту «Транзакція в розстрочку», Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. В таблиці зазначено дату видачі кредиту 17.01.2020 в сумі 7658,56 грн. Дати платежу по кредиту визначені кожного 17 числа протягом дванадцяти місяців. 
З 17.02.2020 по 17.12.2020. одинадцять платежів по 783,73 грн (638,32 грн погашення суми кредиту + 145,51 грн комісія за надання кредиту). Останній платіж 17.01.2021 становить 783.68грн грн (638,14грн погашення суми кредиту + 145,54грн комісія за надання кредиту). Вказані документи підписані сторонами електронними цифровими підписами. 
Підписанням заяви ОСОБА_1 погодився з тим, що Заява разом з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту становить Кредитний договір та підтвердив що ознайомлений з вказаними документами та отримав їх примірники у Мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.
У наданому відповідачем руху коштів по картці 5375414106541542 від 25.12.2024р. (рахунок НОМЕР_1 ) за період з 09.12.2018 по 25.12.2024 відображено операцію 17.01.2020 13:37:02 переведення витрати в розстрочку 7 658.56грн (залишок до проведення операції становив 850.18 грн, а після проведення операції 8 508.74 грн).
17.01.2020 ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою клієнта № N20.30.0000634611 про надання йому кредиту 7658,56 грн для здійснення платежу, вид кредиту - «Транзакція в розстрочку», строком на 12 місяців зі сплатою 0,00001% на рік (Розмір щомісячного платежу 783,73 грн). До цієї заяви було підписано сторонами Паспорт споживчого кредиту «Транзакція в розстрочку», Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. В таблиці зазначено дату видачі кредиту 17.01.2020 в сумі 7658,56 грн. Дати платежу по кредиту визначені кожного 17 числа протягом дванадцяти місяців. 
З 17.02.2020 по 17.12.2020 одинадцять платежів по 783,73 грн (638,32 грн погашення суми кредиту + 145,51 грн комісія за надання кредиту). Останній платіж 17.01.2021 становить 783.68 грн (638,14грн погашення суми кредиту + 145,54 грн комісія за надання кредиту). Вказані документи підписані сторонами електронними цифровими підписами. 
У наданому відповідачем руху коштів по картці 5375414106541542 від 25.12.2024р. (рахунок НОМЕР_1 ) за період з 09.12.2018 по 25.12.2024 відображено операцію 17.01.2020 13:37:02 переведення витрати в розстрочку 7658.56 грн (залишок до проведення операції становив 850.18 грн, а після проведення операції 8 508.74 грн).
Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н вiд 09.12.2018 р, укладеного мiж Універсал Банк та клiєнтом - ОСОБА_1 станом на 23.12.2024 р заборгованість у позивача перед Банком відсутня.
Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 наголошував, що банком списувались кошти на погашення відсотків, що спричинило йому збитки, які він просить стягнути.
Відповідно до частини першої статті 22ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Частиною другою статті 22ЦК України визначено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права(реальні збитки); 2)доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Отже збитки- це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і що виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.
Збитки як правова категорія включають в себе й упущену (втрачену) вигоду (lucrum cessans), яка відрізняється від реальних збитків (damnum emergens) тим, що реальні збитки характеризують зменшення наявного майна потерпілого (проведені витрати, знищення і пошкодження майна тощо), а у разі упущеної вигоди наявне майно не збільшується, хоча і могло збільшитися, якби не правопорушення. Тобто упущена вигода відображає різницю між реально можливим у майбутньому потенційно отриманим майном та вже наявним майном.
Відшкодування збитків є однією з форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною в силу правил статті 22 ЦК України, адже частиною першою цієї статті визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Оскільки відшкодування збитків є однією з форм цивільно-правової відповідальності, застосування цієї відповідальності можливе лише за наявності чотирьох умов складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки боржника; збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданими збитками, вини боржника.
Отже для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди необхідна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: 1) протиправної поведінки особи (боржника); 2) збитків, заподіяних такою особою; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і збитками; 4) вини особи, яка заподіяла збитки, в тому числі встановлення заходів, вжитих кредитором для одержання такої вигоди. За відсутності одного із елементів складу цивільного правопорушення відповідальності з відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди не настає (див. висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 04.07.2011 у справі № 3-64гс11, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.10.2018 у справі№ 908/2261/17, від 31.07.2019 у справі № 910/15865/14).
Частиною першою ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом.
Як убачається з матеріалів справи, грошові кошти, питання про стягнення яких просить позивач, були сплачені ним на рахунок АТ «Універсал банк» на виконання вимог кредитного договору від 01.01.2019.
Позивач на підтвердження своїх позовних вимог надає Узагальнюючі розрахунки, які здійснені позивачем на підставі аналізу анкети -заяви та виписок за кредитним договором.
При цьому судова колегія зауважує, що позивач у добровільному порядку вносив кошти на погашення кредиту, будь-яких зауважень з 2019 року до Банку не мав, із заявами щодо нарахованих відсотків або їх розміру до банку не звертався. 
Підстав вважати, що Банком порушено права ОСОБА_1 як споживача послуг не вбачається.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У справі, яка переглядається, ОСОБА_1 сплатив АТ «Універсал Банк» кошти, знаючи, що між ним та відповідачем відсутнє зобов`язання (відсутній обов`язок) з повернення коштів, позивач добровільно сплачував кошти, а тому поведінка позивача є суперечливою (тобто, потерпіла особа вільно і без помилки погодилася на настання невигідних для себе наслідків). При цьому позивач перераховував відповідачу кошти тривалий час, а саме з 09.12.2019 по 23.12.2024 року, регулярно, різними сумами. У призначеннях платежу позивач зазначав, що призначенням платежу є поповнення карткового рахунку відповідача. 
Так, в основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.
Судова колегія звертає увагу, що грошові кошти не підлягають поверненню, якщо потерпіла особа знає, що в неї відсутнє зобов`язання (відсутній обов`язок) для сплати коштів, проте здійснює таку сплату, оскільки вказана особа поводиться суперечливо, якщо згодом вимагає повернення сплачених коштів.
Доказів заподіяння ОСОБА_1 збитків на суму 131142,74 грн, про стягнення якої просить позивач, матеріали справи не містять.
Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ст.375ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст.367,368,369,375,381,382,383,384 ЦПК України суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Мариничева Юрія Павловича - залишити без задоволення.
Рішення Холодногірського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Головуючий:         О.В. Маміна
Судді:          Н.П. Пилипчук
О.Ю. Тичкова