ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

вул. Коцюбинського, 2А, м. Ужгород, 88605, e-mail: inbox@zk.arbitr.gov.ua, вебадреса: http://zk.arbitr.gov.ua 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 р. м. Ужгород Справа № 907/119/26 

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Худенка А.А.,
Секретаря судового засідання Маркулич Д.В.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖД Сервіс», м. Кривий Ріг Дніпропетровської області
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Каскад Агро Трейд», с. Старе Давидово Мукачівського району Закарпатської області
про стягнення 2 551 818,33 грн, з яких 1 836 556,48 сума основного боргу, пеня в розмірі 523 202,97 грн, сума 141 406,87 грн інфляційних втрат та 50 652,01 грн сума трьох процентів річних,

Представники: 
від позивача - Рисін О.О., адвокат, ордер серії АЕ №1469400 від 29.01.2026 
(в режимі відеоконференції)
від відповідача - Греца В.Я., адвокат, ордер серії №1227698 від 07.04.2026

ВСТАНОВИВ:

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖД Сервіс» звернулось з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Каскад Агро Трейд» про стягнення 2 551 818,33 грн, з яких 1 836 556,48 сума основного боргу, пеня в розмірі 523 202,97 грн, сума 141 406,87 грн інфляційних втрат та 50 652,01 грн сума трьох процентів річних.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено головуючого суддю Худенка А.А., про що вказано у протоколі автоматизованого розподілу судової справи між суддями.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 09.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі №907/119/26 призначено на 18.03.2026.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 18.03.2026 підготовче засідання у справі відкладалось з підстав наведених в ухвалі суду.
Представник відповідача через підсистему «Електронний суд» подала заяву б/н від 08.04.2026 (вх. №032.3.1-02/3259/26 від 09.04.2026) про витребування доказів. У задоволені якого відмовлено.
Суд у підготовчому засіданні 09.04.2026заслухавши думку учасників справи дійшов висновків про можливість закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду на 07.05.2026.
Представник відповідача через підсистему «Електронний суд» подав клопотання б/н від 06.05.2026 про відкладення розгляду справи на інший термін у зв`язку із хворобою представника та наданням можливості для мирного врегулювання спору.
Представник позивача 07.05.2026 подав пояснення по справі заперечивши доводи представника відповідача.
В судовому засіданні 07.05.2026 суд заслухавши думку представника позивача дійшов висновків про відкласти судовий розгляд справи на 13.05.2026 у якому оголошено перерву до 20.05.2026
У судовому засіданні 20.05.2026 суд оголосив про перехід до стадії прийняття рішення у справі.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Позиція позивача
Позивач вказує, зо 03 лютого 2025 року між ТОВ «ЖД СЕРВІС» та ТОВ «КАСКАД АГРО ТРЕЙД» укладено договір поставки № 03-02 відповідно до якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця відходи та брухт ливарного чавуну, надалі “Товар”, а Покупець зобов`язується приймати і оплачувати вартість вказаного Товару. Відповідно до умов Договору ТОВ «ЖД СЕРВІС» за даним Договором було поставлено Товару на загальну суму 6 502 738,88 грн, а ТОВ «КАСКАД АГРО ТРЕЙД» було сплачено всього Товару на загальну суму 4 666 182,40 грн.
Позивач вказує на порушення відповідачем законних майнових прав та інтересів позивача неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань за Договором щодо оплати за поставлений товар. Відповідно утворилась заборгованість у сумі 1 836 556,48 сума основного боргу нарахована пеня в розмірі 523 202,97 грн, сума 141 406,87 грн інфляційних втрат та 50 652,01 грн сума трьох процентів річних.

Позиція Відповідача 
У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що 03 лютого 2025 року між ТОВ «ЖД СЕРВІС» та ТОВ «КАСКАД АГРО ТРЕЙД» укладено договір поставки № 03-02 відповідно до якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця відходи та брухт ливарного чавуну, надалі “Товар”, а Покупець зобов`язується приймати і оплачувати вартість вказаного Товару на умовах Договору. 
Відповідач вказує, що Позивач стверджує, що у Відповідача наявна заборгованість: 
- за специфікацією №3 від 24.03.2025 в розмірі 1 803 000,00 грн, 
- за специфікацією №4 від 27.03.2025 в розмірі 1 092,00 грн, 
- за специфікацією №5 від 27.08.2025 в розмірі 32 464, 48 грн. 
Відповідач вказав, що вказані специфікації містять посилання на договір № 03-02 від 20 лютого 2025 року. 
В свою чергу позивач здійснює розрахунок строків оплати відповідно до строків наведених у специфікаціях: 
- за специфікацією №3 від 24.03.2025 – покупець зобов`язується сплатити 70 % вартості товару протягом 5 банківських днів з моменту отримання рахунку до завантаження вагонів, а решту 30% в момент завантаження товару в вагони (нарахування заборгованості за доданим до позовної заяви розрахунком з 01.04.2025), 
- за специфікацією №4 від 27.03.2025 в розмірі 1 092,00 грн - покупець зобов`язується сплатити 100 % вартості товару протягом 5 банківських днів з моменту отримання рахунку (нарахування заборгованості за доданим до позовної заяви розрахунком з 08.04.2025),
- за специфікацією №5 від 27.08.2025 в розмірі 32 464, 48 грн- покупець 
зобов`язується сплатити 100 % вартості товару протягом 5 банківських днів з моменту отримання рахунку (нарахування заборгованості за доданим до позовної заяви розрахунком з 04.09.2025). 
Водночас позивач не надав жодних належних і допустимих доказів надсилання та вручення відповідачу рахунків, із отриманням яких умови зазначених специфікацій пов`язують виникнення обов`язку покупця здійснити оплату товару. 
Таким чином, наведений розрахунок є некоректним. 
Так, відповідно до п.6.2. Договору всі платежі по цьому Договору поставки здійснюються Покупцем у безготівковій формі розрахунку на умовах 100% переплати.
Відповідно до п. 5.1. Договору моментом поставки та передачі права власності на товар є момент фактичного приймання-передачі Товару Сторонами (представниками Сторін). Для цілей даного Договору та цілей податкового та бухгалтерського обліку Сторони домовилися, що “моментом поставки” партії Товару вважається дата, поставлена на відповідній товаро-транспортній або видатковій накладній. 
Вказує, що позивачем до позовної заяви не додано ні товаро- транспортних накладних, ні актів приймання, обов`язковість оформлення яких визначена ст.6 Закону України «Про металобрухт». 
Просить відмовити у задоволенні позову.
Просить також застосувати положення частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України та зменшити розмір пені, який заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю «ЖД СЕРВІС» в цій справі до 10 000,00 (десяти тисяч гривень 00 коп.) гривень.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ. ПРАВОВА ОЦІНКА ТА ВИСНОВКИ СУДУ.

« 03» лютого 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАСКАД АГРО ТРЕЙД» 
та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЖД СЕРВІС» було укладено Договір поставки № 03-02, згідно якого ТОВ «ЖД СЕРВІС» зобов`язувалося передати у власність Покупця відходи та брухт ливарного чавуну (надалі – Товар), а Покупець зобов`язувався його прийняти та оплатити відповідно до умов даного Договору. 
Пунктом 6.2 Договору передбачено, що всі платежі по цьому Договору поставки здійснюються Покупцем у безготівковій формі розрахунку на умовах 100 % передоплати.
Відповідно до умов Договору ТОВ «ЖД СЕРВІС» за даним Договором було поставлено Товару на загальну суму 6 502 738,88 грн., а ТОВ «КАСКАД АГРО ТРЕЙД» було сплачено всього Товару на загальну суму 4 666 182,40 грн.
В пунктах 3 Специфікацій № 1 від 03.02.2025 року, № 2 від 24.03.2025 року, № 4 від 27.03.2025 року, № 5 від 27.08.2025 року, які є невід`ємними частинами Договору, було передбачено, що оплата товару здійснюється на наступних умовах:
Покупець зобов`язується сплатити 100 % вартості товару протягом 5 банківських днів з моменту отримання рахунку.
В пункті 3 Специфікацій № 3 від 24.03.2025 року, яка є невід`ємною частиною Договору було передбачено, що оплата товару здійснюється на наступних умовах: Покупець зобов`язується сплатити 70 % вартості товару протягом 5 банківських днів з моменту отримання рахунку до завантаження вагонів, а решту 30 % в момент завантаження товару у вагони.
Положеннями п. 7.4 Договору передбачено, що у випадку порушення Покупцем строку оплати Товару визначеного п. 6.2. Договору Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день невиконання такого зобов`язання.
За умовами Специфікації № 1 від 03.02.2025 року ТОВ «ЖД СЕРВІС» поставило відповідачу Відходи та брухт ливарного чавуну у кількості 45 т. на загальну суму 162 000 грн, що підтверджується видатковою накладною № 2 від 10.03.2025 р. на суму 162 000 грн., а ТОВ «КАСКАД АГРО ТРЕЙД» відповідно до умов даної Специфікації повинно було оплати його вартість згідно Рахунку № 1 від 21.02.2025 року в сумі 162 000 грн. до 28.02.2025 року, що ним в повному обсязі і було зроблено своєчасно 25.02.2025 року, що не оспорюється сторонами.
За умовами Специфікації № 2 від 24.03.2025 року ТОВ «ЖД СЕРВІС» поставило відповідачу Відходи та брухт ливарного чавуну у кількості 22,384 т. на загальну суму 80 582 грн, що підтверджується видатковою накладною № 3 від 27.03.2025 р. на суму 80 582 грн., а ТОВ «КАСКАД АГРО ТРЕЙД» відповідно до умов даної Специфікації повинно було оплати його вартість згідно Рахунку № 4 від 24.03.2025 року в сумі 80 582,40 грн. до 03.04.2025 року, що ним в повному обсязі і було зроблено своєчасно 24.03.2025 року , що не оспорюється сторонами.
Поставка та оплата товару за Специфікаціями № 1 та 2 не оспорюються у вказаній справі. 
Спір у вказаній справі стосується оплати поставок за Специфікаціями № 3, 4 та 5.

За умовами Специфікації № 3 від 24.03.2025 року ТОВ «ЖД СЕРВІС» поставило відповідачу Відходи та брухт ливарного чавуну у кількості 6 130 т. на загальну суму 6 130 000 грн, що підтверджується видатковою накладною № 5 від 09.05.2025 р., а ТОВ «КАСКАД АГРО ТРЕЙД» відповідно до умов даної Специфікації повинно було оплати його вартість згідно Рахунку № 3 від 24.03.2025 року на суму 9 181 097,16 грн. в сумі, що складало 70 %, що складало 6 426 768,01 грн. до 01.04.2025 року, що ним в повному обсязі не було зроблено своєчасно. 
Відповідач своєчасно оплатив Товар тільки на суму: 200 000 грн (оплата 26.03.2025 року) + 200 000 грн. (оплата 27.03.2025 року) + 1 600 000 грн. (оплата 01.04.2025 року) = 2 000 000 грн. 
Решта вартості поставленого ТОВ «ЖД СЕРВІС» Товару на суму 4 130 000 грн. була частково оплачена Покупцем з простроченням строку, а саме: 1 000 000 грн. (оплата 09.04.2025 року) + 600 000 грн. (оплата 24.04.2025 року) + 500 000 грн. (оплата 08.05.2025 року) + 227 000 грн. (оплата 17.06.2025) = 2 327 000 грн. з простроченням строку, а частина вартості даного Товару на суму 1 803 000 грн не оплачена.

По Специфікації № 4 від 27.03.2025 року. 
За умовами Специфікації № 4 від 27.03.2025 року, ТОВ «ЖД СЕРВІС» поставило відповідачу Відходи та брухт ливарного чавуну, вид. № 4 у кількості 23,260 т. на загальну суму 97 692 грн, що підтверджується видатковою накладною № 4 від 03.04.2025 р. на суму 97 692 грн., та Відходи та брухт ливарного чавуну, фракція 4-20 мм у кількості 22 т. на загальну суму 41 800 грн., що підтверджується видатковою накладною № 8 від 03.09.2025 року на суму 41 800 грн., а ТОВ «КАСКАД АГРО ТРЕЙД» відповідно до умов даної Специфікації повинно було оплати вартість даного Товару згідно Рахунків № 5 від 31.03.2025 року на суму 97 692 грн. та рахунку № 6 від 31.03.2025 року на суму 41 800 грн. до 08.04.2025 року, але виконало свій обов`язок тільки частково, оплативши рахунок № 5 01.04.2025 року на суму 96 600 грн. та повністю оплатило рахунок № 6 01.04.2025 року на суму 41 800 грн. 
Заборгованість Покупця за даною Специфікацією становить 97 692 грн. – 96 600 грн. = 1 092 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості по даній Специфікації, ТОВ «КАСКАД АГРО ТРЕЙД» крім суми основного боргу в розмірі 1 092 грн., за період з 08.04.2025 року по 02.02.2026 року повинно також сплатити ТОВ «ЖД СЕРВІС» 279,04 грн. пені, 46,61 грн. інфляційні втрати та 27,02 
грн. 3 % річних. 
По Специфікації № 5 від 27.08.2025 року. 
30. Згідно умов Специфікації ; 5 від 27.08.2025 року ТОВ «ЖД СЕРВІС» поставило Відходи та брухт ливарного чавуну, вид. № 4 у кількості 5,296 т. на загальну суму 32 464,48 грн, що підтверджується видатковою накладною № 7 від 27.08.2025 р. на загальну суму 32 464,48 грн. а ТОВ «КАСКАД АГРО ТРЕЙД» відповідно до умов даної Специфікації повинно було оплати вартість даного Товару згідно Рахунку № 8 від 27.08.2025 року на суму 32 464,48 грн. до 04.09.2025 року, але повністю не виконало свої зобов`язання і не оплатило вартість даного Товару. 
Заборгованість Покупця за даною Специфікацією становить 32 464,48 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості по даній Специфікації, що додається до позову, ТОВ «КАСКАД АГРО ТРЕЙД» крім суми основного боргу в розмірі 32 464,48 грн., за період з 04.09.2025 року по 02.02.2026 року повинно також сплатити ТОВ «ЖД СЕРВІС» 4 187,47 грн. пені, 587,84 грн. інфляційних втрат та 405,58 грн. 3 % річних.

10.01.2026 року позивачем на адресу відповідача була направлена претензія за вих. № 112-12-25 від 30.12.2025 року.
На претензію надано відповідь від 03.02.2026 відповідно до якої відповідач запропонував сплатити суму основного боргу в розмірі 1836556,48 грн рівними частинами протягом 6 місяців та просив не нараховувати пеню, інфляційні втрати та 3% річних. Вказав, що відповідно видаткової накладної 5 від 09.05.2025 товар виявився нижчої якості та відповідач поніс додаткові витрати. Та послалось на усну домовленість про розрахунок після продажі поставленого товару. Просили врегулювати спір в досудовому порядку. 

Таким чином, станом на 02.02.2026 року борг ТОВ «КАСКАД АГРО ТРЕЙД» перед ТОВ «ЖД СЕРВІС» основний борг за даним Договором становить 1 803 000 грн. + 1 092 грн + 32 464,48 грн. = 1 836 556,48 грн. 

Відповідно до пункту 5.1 Договору моментом поставки та передачі права власності на Товар є момент фактичного приймання-передачі Товару Сторонами (представниками сторін). Для цілей даного Договору та цілей податкового та бухгалтерського обліку Сторони домовились, що «моментом поставки» партії Товару вважається дата, зазначена на відповідній товаро-транспортній або видатковій накладній. 
Відповідно до п. 5.9. Договору Постачальник надає Покупцю наступні документи на Товар: Видаткову накладну на Товар (оригінал). 
Відповідно до умов п. 5.9. Договору документом, який при поставці повинен був надати позивач відповідачу є видаткові накладні на поставлений товар. 
Видаткові накладні, підписані обома сторонами на думку суду доводять поставки товару відповідно до умов Договору. 
Щодо доводів відповідача про зазначення в специфікаціях до Договору № 03-02 від 03.02.2025 року. Невірних дат враховуючи, що відповідачем не надано іншого договору поставки із відповідачем та наданням відповіді на претензію відповідача позивачем та вказівку у судовому засіданні 20.05.2026 представника позивача що іншого договору не існувало та це могла бути описка суд вважає що дані специфікації стосуються до Договору № 03-02 від 03.02.2025.

Щодо зменшення пені 
У вирішенні судом питання про зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки підлягають врахуванню й оцінюванню на предмет підтвердженості та обґрунтованості як ті підстави для зменшення неустойки, що прямо передбачені законом (ч. 3 ст. 551 ЦК України), так і ті, які хоча й не передбачені законом, однак були заявлені як підстави для зменшення розміру неустойки та мають індивідуальний для конкретних спірних правовідносин характер.
Зменшення розміру неустойки підпадає під регулювання ч. 3 ст. 551 ЦК, яка передбачає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто вказана норма передбачає умови як підстави для зменшення пені і не визначає вимог щодо обов`язкової їх наявності у поєднанні, а тому достатнім для зменшення неустойки може бути наявність лише однієї з них безвідносно до майнового стану сторін, який в силу норми ст. 233 ГК підлягає врахуванню, проте не завжди є визначальною обставиною, яка впливає на рішення про можливість зменшення пені.
Cуд зазначає, що таке зменшення пені є правом а не обов`язком суду.
Вирішуючи питання про можливість зменшення пені суд враховує поведінку відповідача, який не заперечує факту поставки йому товару, надав відповідь на претензію та, як зазначалося вище у вказаній відповіді пропонував графік погашення заборгованості. Також, судом враховується пропозиція відповідача щодо укладення мирової уходи.
Також суд враховує матеріальне становище відповідача.
Тому на думку суду розмір пені пеня в розмірі 523 202,97 грн є надмірним та розмір пені на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України слід зменшити на 50% від заявленої та стягнути із відповідача пеню в розмірі 261 601,49 грн (Двісті шістдесят одна тисяча шістсот одна гривня 49 копійок)

Пунктом 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України встановлено, що загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.
Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства (ч. 1. ст. 13 ЦК України)
Частина 1 ст. 14 Цивільного кодексу України передбачає також, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 4 ст. 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Частина перша статті 16 ЦК України свідчить, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
У відповідності до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У силу положення ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною другою статті 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (ч. 2 ст. 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3% річних від простроченої суми. У кредитора згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат та 3% річних за період прострочення в оплаті основного боргу.
За змістом ст. 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11 квітня 2018 року у справі №758/1303/15-ц (провадження №14-68цс18) та від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження №14-16цс18).
В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Слід зазначити, що ст. 625 розміщена у розділі І “Загальні положення про зобов`язання” книги п`ятої ЦК України та визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Приписи розділу І книги п`ятої ЦК України поширюють свою дію на всі види грошових зобов`язань, у тому числі як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги п`ятої ЦК України), так і на недоговірні зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги п`ятої цього Кодексу).
При цьому у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
З огляду на таку юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія положень ч. 2 ст. 625 ЦК України. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.09.2020 по справі №918/631/19.

Законом України “Про індексацію грошових доходів населення” визначено індексацію грошових доходів населення як встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону). Статтею 2 цього Закону передбачено як об`єкти індексації грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, що не мають разового характеру, перелік яких визначено у частині першій цієї статті; водночас, частиною другою статті 2 цього Закону законодавець передбачив право Кабінету Міністрів України встановлювати інші об`єкти індексації, поряд з тими, що зазначені у частині першій цієї статті.
З метою реалізації Закону України “Про індексацію грошових доходів населення” Кабінет Міністрів України постановою №1078 від 17.07.2003 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок), пунктом 1 якого передбачено, що цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (пункти 1-1, 4 Порядку).
Отже, при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України “Про індексацію грошових доходів населення” та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007. Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови КМУ №1078).
Статтею 625 ЦК України передбачено розрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за весь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику – “дефляція”, то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення.
Встановлення компетентним органом (Кабінетом Міністрів України) механізму перемножування індексів інфляції за певний період для обрахування інфляційних збитків означає, що “вартість грошей з індексом інфляції за попередній період” є визначальною при індексації грошової суми за кожний наступний період. У математиці це називається послідовність, утворена за певною закономірністю.
Такі ж висновки викладені у Постанові ОП КГС ВС від 26 червня 2020 року у справі №905/21/19.
Також суд зазначає, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно він не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).
Верховний Суд зазначив, що стандарт доказування "вірогідність доказів", на відмінну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тому оцінює докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Також, суд при вирішенні вказаного спору керується Доктриною venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі- «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони.
Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18) зроблено висновок про те, що добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України)- це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) ґрунтується ще на римській максимі- «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Щодо умов постачання суд зазначає, що П.4 усіх специфікацій визначає, що умови постачання EXW Інкотермс 2020. У 2020 році Міжнародна торгова палата ухвалила правила для міжнародної торгівлі. EXW (Ex Works) Інкотермс 2020. EX Works – повна назва англійською мовою. Франко-завод – український переклад для терміну EXW та EX Works. На думку суду посилання в договорі сторін на Інкотермс 2010 exw, а в специфікаціях на на Інкотермс 2020 exw не має значення для вирішення спору, оскільки судом на підставі видаткових накладних встановлено, що поставка товару відбулась.
Також, факт поставки підтверджується відповідю на претензію. Також вказані докази та часткова оплата товару на думку суду вірогідніше доводять правельність дат виникнення зобов`язання вказаних позивачем. 
Поведінку відповідача щодо несплати за товар суд визнає суперечливою, оскільки у відповіді на претензію від 03.02.2026 Відповідач не заперечував поставки товару, вказав причини прострочення розрахунків, просив розстрочити оплату в той час як у відзиві на позовну заяву 10.03.2026 Відповідач вказує про неотримання рахунків на оплату, а від так і не виникнення обовязку щодо сплати за товар, просить відмовити у задоволенні позову. Просить також застосувати положення частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України та зменшити розмір пені, який заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю «ЖД СЕРВІС» в цій справі до 10 000,00.
Також обставини у відповіді на претензію не спростовуються і позивачем.
Підписання Відповідачем видаткових накладних, а отже і отримання товару свідчить про обізнаність відповідача про виникнення у нього обов`язку оплатити товар. 
Також, часткова оплата по специфікаціях 3 та 4 підтверджує про обізнаність відповідача про виникнення у нього обов`язку оплатити товар.
Тому доводи Відповідача про недоведеність Позивачем настання обов`язку зі сплати за товар відхиляються. 

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до статей 73, 74, 76-80 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом, а відтак, розглянувши спір на підставі поданих сторонами доказів.
Таким чином слід стягнути з стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КАСКАД АГРО ТРЕЙД» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖД СЕРВІС» заборгованість за договором поставки в сумі основного боргу в розмірі 1 836 566,48 грн, суму пені на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України слід зменшити та стягнути із відповідача пеню в розмірі 261 601,49 грн, інфляційні втрати в розмірі 141 406,87 грн, 3 % річних в розмірі 50 652,01 грн

Розподіл судових витрат.
Судом задоволено до стягнення заявлені позивачем суми основного боргу, інфляційних втрат, 3 % річних.
На підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України суд зменшив суму пені на 50% від заявленої.
Суд вважає, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, який не дотримався умов договору щодо оплати поставленого товару.
Тому на підстав ст. 129 Господарського процесуального кодексу України господарський суд покладає судові втрати на відповідача.
Керуючись ст. 2, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 126, 129, 221, 236, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, 

СУД УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КАСКАД АГРО ТРЕЙД» (89622, Закарпатська область, Мукачевський район, село Старе Давидово, вул. Зелена, буд. 129Ж, код ЄДРПОУ 44985729) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖД СЕРВІС» (50074, Дніпропетровська область, Криворізький район, місто Кривий Ріг, проспект Миру, буд. 5, офіс 28, код ЄДРПОУ 43249760) заборгованість за договором поставки в сумі основного боргу в розмірі 1 836 566,48 грн (один мільйон вісімсот тридцять шість тисяч п`ятсот шістдесят шість гривень 48 копійок), пеню в розмірі 261 601,49 грн (Двісті шістдесят одна тисяча шістсот одна гривня 49 копійок), інфляційні втрати в розмірі 141 406,87 грн (сто сорок одна тисяча чотириста шість гривень 87 копійок), 3 % річних в розмірі 50 652,01 грн (п`ятдесят тисяч шістсот п`ятдесят дві гривнi 01 копійка) та суму 30 621,82 грн (тридцять тисяч шістсот двадцять одна гривня 82 копійки) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.
3. На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду, згідно зі ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.
4. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі, – http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua. 

Повне рішення складено та підписано 21.05.2026

Суддя А.А. Худенко