ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2026 року 
м. Черкаси 

Справа № 696/1611/25		
Провадження № 22-ц/821/702/26		
Категорія: 304090000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Василенко Л. І.,
суддів: Карпенко О. В., Сіренка Ю. В., 

учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»,
відповідач –  ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Сікорської Ірини Станіславівни на рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 05 січня 2026 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

26 листопада 2025 року ТОВ «Бізнес позика» звернулось до суду з позовом до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Свої вимоги Товариство мотивувало тим, що 03.04.2025 між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем був укладений Договір № 532521-КС-001 про надання кредиту, підписання якого вчинено у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Вказало, що 03.04.2025 ТОВ «Бізнес позика» направлено  ОСОБА_1  пропозицію (оферту) укласти Договір № 532521-КС-001 про надання кредиту, а  ОСОБА_1  цього ж дня пропозицію прийняла. У подальшому, ТОВ «Бізнес Позика» через телекомунікаційну систему на номер телефону, який зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, направило  ОСОБА_1  одноразовий ідентифікатор UA-2191, котрий відповідачем було введено/відправлено.
За доводами позивача, умови п. 1. Договору передбачають, що ТОВ «Бізнес Позика» надає грошові кошти у розмірі 31 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а  ОСОБА_1  зобов`язується позику повернути та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит.
Умови Договору визначають, що плата за користування кредитом є фіксованою і сплачується за кожен день користування кредитом.
Процента ставка упродовж строку кредитування нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування коштами із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.
Позивач зазначив, що ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору, а відповідач підтвердила виникнення своїх зобов`язань відповідно до умов укладеного Кредитного договору шляхом прийняття виконання зобов`язання ТОВ «Бізнес Позика», але взяті на себе зобов`язання щодо умов повернення кредиту в повному обсязі не виконала, у зв`язку з чим, станом на 30.10.2025 заборгувала позивачу 55 588,60 грн, з яких 27 190,20 грн прострочених платежів за тілом кредиту; 28 398,40 грн прострочених платежів за процентами.
У зв`язку з вищевикладеним, позивач просив суд стягнути з  ОСОБА_1  загальну суму заборгованості у розмірі 55 588,60грн та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 05 січня 2026 року позов задоволено. 
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за Договором № 532521-КС-001 про надання кредиту від 03.04.2025 що становить 55 190,20 грн, з яких: 27 190,20 грн заборгованість за кредитом, 28 398,40 грн заборгованість за відсотками.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено, що відповідачу були надані кредитні кошти, якими вона користувалась, однак допустила неналежне виконання своїх обов`язків щодо повернення кредиту та сплати комісії, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість. 
За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок повернення заборгованості.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Доводи особи, яка подала апеляційну скарги

30 січня 2026 року, не погоджуючись з рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 05 січня 2026 року, представник ОСОБА_1 – адвокат Сікорська І. С. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказала, що у матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи, зокрема копії меморіальних ордерів, заяв на видачу готівки, платіжних доручень, виписки по картковому рахунку, тощо, на підтвердження перерахування на рахунок ОСОБА_1 грошових коштів за Договором № 532521-КС-001.
Зауважила, що наявною в матеріалах справи інформацією АТ КБ «Приватбанк» не підтверджується факт того що грошові кошти надходили саме від позивача за Кредитним договором 532521-КС-001, а з наявної в матеріалах справи виписки не вбачається що перерахування коштів здійснювалося від ТОВ «Бізнес Позика» та за даним Договором.
Крім того, заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами не є співрозмірною сумі кредиту, суперечить принципам розумності та добросовісності, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації.
Вважає, що суд першої інстанції безпідставно не застосував норми матеріального права, а саме приписи ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування».

Відзив на апеляційну скаргу 

02.03.2026 від ТОВ «Бізнес позика» на адресу Черкаського апеляційного суду через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на апеляційну скаргу.
У відзиві зазначається, що посилання відповідача на відсутність належних первинних бухгалтерських документів на підтвердження здійснення перерахування кредитором коштів боржнику не відповідають дійсності, оскільки наданий позивачем разом з позовною заявою документ (інформаційна довідка від ТОВ «ПрофітГід» щодо здійснення переказу грошових коштів) є належним, допустимим та достатнім доказом перерахування кредитних коштів, а в сукупності з інформацією, отриманою судом першої інстанції від АТ «Універсал Банк», згідно якої встановлено надходження на рахунок відповідача кредитних коштів, є беззаперечним свідченням того, що кредитор належним чином виконав свій обов`язок та надав позичальнику кошти в користування.
Вказав, що надані позивачем у суді першої інстанції докази, а також обставини, встановлені судом у ході розгляду справи, саме в їх сукупності доводять як факт укладання Кредитного договору між сторонами, так і факт видачі кредитних коштів боржнику, що в підсумку й призвело до ухвалення судом першої інстанції законного й обґрунтованого рішення.
З огляду на викладене, просить залишити апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Сікорської І. С. без задоволення, а оскаржуване рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 05 січня 2026 року– без змін.

Фактичні обставини справи

Розпорядженням № 1593 від 11.05.2017 ТОВ «Бізнес позика» видано ліцензію на провадження господарської діяльності (а.с. 62 – 62 зворотній бік).
З витягу із Державного реєстру фінансових установ від 14.03.2024 вбачається, що відомості щодо ТОВ «Бізнес позика» внесені до Державного реєстру фінансових установ (а.с. 62 зворотній бік).
29.10.2025 анкетою ТОВ «Бізнес Позика» встановлено інформацію про ОСОБА_1 (а.с. 37 на звороті).
03.04.2025 була складена пропозиція (оферта) укласти Договір № 532521-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) і прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Договір № 532521-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (а.с. 26 на звороті, 37 на звороті).
З візуальної форми послідовності дій клієнта, вбачаються дії ОСОБА_1 щодо укладення електронного Договору про надання кредиту № 532521-КС-001 від 03.04.2025 в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Бізнес Позика» на сайті https://my.tpozyka.com (а.с. 47 на звороті - 48).
03.04.2025 між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем був укладений Договір про надання кредиту № 532521-КС-001 (далі Договір) з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію»(а.с. 38 - 47).
Відповідно до п. 2.1. Договору Позикодавець зобов`язався надати Позичальнику кредит на суму 31 000 грн.
Строк, на який надається кредит 24 тижні (п. 2.3. Договору).
Стандартна процентна ставка за кредитом 1% в день, фіксована. 
Відповідно до п. 2.5. Договору комісія за надання кредиту становить 6 200 грн. Комісія нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту.
Строк дії Договору: до 18.09.2025 (п. 2.8. Договору)
Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 76 606,08 грн (п. 2.9. Договору).
Згідно копії Договору вбачається, що підпис Договору здійснено електронним одноразовим ідентифікатором UA-2197.
Відповідно до підтвердження ТОВ «ПрофітГід» щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід» було здійснено успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача: номер платіжної інструкції 6c0f1d4e-109d-11f0-b90e-000c29d57ed2_1; платник ТОВ «Бізнес Позика», номер транзакції 44369-28858-55903; дата/час здійснення переказу 03.04.2025 18:08; сума переказу 31 000,00 грн; номер платіжної картки отримувача НОМЕР_1 ; емітент платіжної картки monobank (universal bank); призначення платежу: перерахування коштів ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_2 згідно до Кредитного договору № 532521-КС-001 від 03.04.2025 (а.с. 48 зворотній бік).
Згідно з розрахунком заборгованості, відповідачем здійснено часткову оплату для виконання умов Договору у розмірі 45 615,00 грн. Станом на 10.11.2025 заборгованість відповідача за Кредитним договором № 532521-КС-001 від 03.04.2025 становить 55 588,60 грн, з яких: 27 190,20 грн заборгованість за кредитом; 28 398,40 грн заборгованість за відсотками(а.с. 11-12 на звороті).
З відповіді АТ «Універсалбанк» від 12.12.2025 на ім`я ОСОБА_1 було емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 . До відповіді долучено інформацію про рух коштів по карті, у якій містяться відомості про те, що 03.04.2025 на дану картку надійшли грошові кошти в сумі 31 000,00 грн (а.с. 84 – 86 зворотній бік).

Мотивувальна частина
Позиція Черкаського апеляційного суду

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із ч. ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, зважаючи на те, що сторони належним чином повідомлені про дату і час перегляду справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає в повній мірі.
Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаний в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі – ч. 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Як вбачається із матеріалів справи, 03.04.2025 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 532521-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», який було підписано з використанням одноразового ідентифікатора (одноразового паролю) UA-2197.
Відповідно до укладеного 03.04.2025 Договору № 532521-КС-001 про надання кредиту, ТОВ «Бізнес позика» надало ОСОБА_1 кредит в загальному розмірі 31 000 грн, шляхом перерахування вказаної суми коштів на рахунок останньої, зі сплатою процентів за користування кредитом за фіксованою процентною ставкою.
Згідно із підтвердженням ТОВ «ПрофітГід» щодо здійснення переказу грошових коштів та витребуваної виписки по картці № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_1 , емітентом якої є АТ «Універсал Банк», 03.04.2025 позивач виконав свої обов`язки за Договором, здійснивши переказ коштів на вказану платіжну картку відповідача у розмірі 31 000 грн, відповідно до умов Кредитного договору.
Факт перерахування кредитних коштів відповідачу підтверджується також інформацією про рух коштів по карті ОСОБА_1 , у якій містяться відомості про те, що 03.04.2025 на картку № НОМЕР_3 надійшли грошові кошти в сумі 31 000,00 грн.
Отже між сторонами було укладено Договір у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомилася та погодилася.
Отже, доведеним є факт укладення між сторонами Договору № 532521-КС-001 про надання кредиту від 03.04.2025.
Посилання скаржника на недоведеність укладення сторонами Кредитного договору та одержання відповідачем кредитних коштів суперечать фактичним обставинам справи.
Позивач зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач, всупереч викладеним у Кредитному договорі умовам, в установлені терміни не повернула належні до сплати грошові суми, порушуючи встановлений графік обов`язкових платежів.
Банк, заявляючи позов про стягнення кредитної заборгованості, просив у тому числі, крім заборгованості по тілу кредиту, стягнути заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом.
Відповідно до п. 2.14. Договору визначено датою повернення кредиту 18.09.2025.
Згідно п. 4.2 Договору позичальнику здійснюється нарахування процентів за зниженою процентною ставкою, вказаною у п. 10.2. Договору, починаючи з першого для користування кредитом.
Пунктом п. 10.2 Договору визначена знижена процентна ставка за кредитом: в день 1%, фіксована.
Позичальник зберігає можливість сплати процентів за зниженою процентною ставкою, протягом усього періоду дії Договору за умови сплати позичальником своєчасно і у повному обсязі процентів, комісії та частини суми наданого кредиту, в порядку та в розмірах, зазначених в графіку платежів, що вказаний в п. 4.2.2. та Додатку № 1 до Договору. У разі несплати позичальником у повному обсязі платежу, передбаченого графіком платежів та не погашення заборгованості із внесення платежу, передбаченого графіком платежів протягом наступних 7 (семи) діб, починаючи з 8 (восьмого) дня прострочення внесення платежу, передбаченого графіком платежів, подальше нарахування процентів здійснюється за стандартною процентною ставкою до закінчення строку кредитування за цим Договором.
Разом з тим, згідно п. 2.4 Договору стандартна процентна ставка за кредитом становить в день 1 %, фіксована.
Таким чином, умовами Кредитного договору визначено фіксований розмір зниженої та стандартної процентної ставки - 1 %.
Також, в п. 3.2.3. Договору сторони погодили, що графік погашення заборгованості розрахований виходячи з того, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка.
Згідно графіку, позичальник зобов`язана була зробити планові платежі 17.04.2025, 01.05.2025, 15.05.2025, 29.05.2025, 12.06.2025, 26.06.2025, 10.07.2025, 24.07.2025, 07.08.2025, 21.08.2025, 04.09.2024 в сумі 6 360,00 грн та 18.09.2025 в сумі 6 151,36, однак відповідачем не було здійснено платежі у строки та у сумі визначених у Договорі.
Водночас, відповідно до розрахунку заборгованості, відповідачем було здійснено оплати 02.05.2025 в сумі 8 000,00 грн, 10.05.2025 в сумі 18 980,00 грн, 19.05.2025 в сумі 7 600,00 грн, 29.05.2025 в сумі 6 360,00 грн, 15.06.2026 в сумі 3 200,00 грн та 16.06.2025 в сумі 1 475,00 грн.
Відповідно до встановленого графіку платежів проценти за користування кредитом становлять 38 911,36 грн та орієнтована вартість кредиту становить 76 111,36 грн. Але така вартість визначена із урахуванням сплати грошових коштів позичальником у відповідності до встановленого графіку платежів. 
Оскільки як вбачається із розрахунку заборгованості ТОВ «Бізнес Позика» ОСОБА_1 не здійснювала погашення кредиту у строки та у розмірі визначеному у Кредитному договорі, це призвело до подорожчання кредиту і збільшення розміру нарахованих процентів за період користування кредитом оскільки проценти нараховуються щоденно на фактичний залишок непогашеного тіла кредиту, при цьому процентна ставка за весь час дії Кредитного договору була не зміною, а проценти за користування кредитом нараховувались до останнього дня строку дії цього Договору а саме до 18.09.2025, що підтверджується розрахунком заборгованості.
Колегія суддів апеляційного суду акцентує увагу, що відповідачем не надано до справи належних і допустимих доказів того, що сума заборгованості є меншою, не надано власного контррозрахунку та не доведено факту погашення боргу у відповідності до умов Договору. 
Також, скаржником не наведено доводів щодо необґрунтованості порядку нарахування складових такої заборгованості (зокрема відсотків), не наведено доводів та не подано належних і допустимих доказів на спростування розрахунку заборгованості, зробленого позивачем.
Крім того, підлягають відхиленню доводи апеляційної скарги щодо неправомірно нарахованої комісії за Кредитним договором, оскільки 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст ст. 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення ч. ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова Договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» (правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року в справі № 496/3134/19).
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 11 лютого 2021 року № 16 затвердило Правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.
Відповідно до п. 5 вище зазначених Правил кредитодавець надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит у додатку 2 до цих Правил.
Кредитодавець має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дають змогу змінювати процентну ставку та/або інші платежі за послуги кредитодавця, уключені до загальних витрат за споживчим кредитом, і такі зміни не можуть бути визначені на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил).
Таким чином, така форма витрат, як комісія за надання кредиту, існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Аналізуючи умови Договору № 532521-КС-001 про надання кредиту від 03.04.2025 та Правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика», апеляційний суд зазначає, що не спростовано доводами апеляційної скарги, про правомірність дій позивача щодо встановлення комісії за надання кредиту, яка нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту, що включена до графіку платежів за Договором, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем Кредитним договором, передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, дійшов до правильного висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Бізнес позика» та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором № 532521-КС-001 від 03.04.2025 у розмірі 55 588,60 грн.
Інші доводи, викладені представником відповідача в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції також не спростовують, на законність судового рішення не впливають. За своїм змістом усі доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з наданою судом першої інстанції оцінкою зібраних у справі доказів, власним тлумаченням норм законодавства та встановлених на їх підставі обставин, разом з тим, доказів на спростування встановлених судом першої інстанції обставин в оскаржуваному рішенні суду скаржником до апеляційної скарги не надано.
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах–учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки його доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.
Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Сікорської Ірини Станіславівни– залишити без задоволення
Рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 05 січня 2026 року– залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуючий   Л. І. Василенко

 Судді:        О. В. Карпенко  

Ю. В. Сіренко