СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ун. № 759/7015/26
пр. № 2/759/8199/26
06 травня 2026 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва 
у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,
секретаря судового засідання Косінської І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування арешту на нерухоме майно, 

ВСТАНОВИВ:
І. Позиція сторін у справі
у березні 2026 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд скасувати (зняти) арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 1436624, зареєстровано 03.11.2004 16:56:16 за №1436624 реєстратором: Перша київська державна нотаріальна контора, 01135, м. Київ, пр.-т Берестейський, буд. 11, підстава обтяження: постанова, б/н, 03.04.2000, відділ Державної виконавчої служби у ленінградському р-ні, об?єкт обтяження: квартира, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , архівний номер: 2379542KIEV1, архівна дата: 12.04.2000, дата виникнення: 12.04.2000, №реєстра: 3-822, внутр. №3701162D25F1342F284F.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 - 1/5 частина та членам її сім?ї ОСОБА_6 - 1/5 частина, ОСОБА_4 - 1/5 частина, ОСОБА_2 - 1/5 частина, ОСОБА_7 - 1/5 частина. На виконанні у ВДВС Ленінградського райуправління юстиції у м. Києві знаходився виконавчий лист від 09.09.99 р. Київського міського суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 грошових коштів, які 10.04.2000 ОСОБА_2 були сплачені та виконавчий збір у розмірі 1848 грн 00 коп. 27.03.2020 Святошинським ВДВС була надана відповідь на заяву про скасування арешту на майно, відповідно до якої ОСОБА_1 було повідомлено що в системі АСВП відсутні відомості щодо виконавчого провадження, в рамках якого було арештовано майно ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 . 04.03.2026 ОСОБА_1 звернулась до Дванадцятої КДНК з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріус повідомила що з 2004 року на квартиру накладено обтяження у вигляді арешту та було надано інформаційну довідку з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

ІІ. Процесуальні дії і рішення суду
відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 24.03.2026 визначено суддю Ул`яновську О.В. (а.с. 30-31).
Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 30.03.2026 відкрито загальне позовне провадження та витребувано докази (а.с. 32-33). 
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06.05.2026 підготовче провадження по справі закрито. Призначено справу до судового розгляду (а.с. 50).
Позивач у судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, 01.04.2026 подала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 35).
Відповідач у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Треті особи у судове засідання не з`явилися, про слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ІІІ. Фактичні обставини справи
судом встановлено, що 14.04.1998 Ленінградською районною державною адміністрацією міста Києва було видано свідоцтво про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 - 1/5 частина та членам її сім?ї ОСОБА_6 - 1/5 частина, ОСОБА_4 - 1/5 частина, ОСОБА_2 - 1/5 частина, ОСОБА_7 - 1/5 частина (а.с. 11). 
На виконанні в відділі Державної виконавчої служби Ленінградського райуправління юстиції у м. Києві знаходилось на виконання виконавчий лист №1-3 від 09.09.99 р. Київського міського суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 грошових коштів, що підтверджується листом №58/6 Ленінградського районного управління юстиції у місті Києві (а.с. 13). 
Згідно квитанції №007609, 10.04.2000 року ОСОБА_2 було сплачено суму боргу у розмірі 1848 грн 00 коп. на підставі виконавчого документа в/п 1-3 (а.с. 14).
27.03.2020 Святошинським районним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надана відповідь №150623/5-8-27, відповідно до якої в системі АСВП відсутні відомості щодо виконавчого провадження, в рамках якого було арештовано майно ОСОБА_1 (а.с. 15-16).
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 (а.с. 18).
Згідно інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно №466626289 від 04.03.2026, за відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 1436624, зареєстровано 03.11.2004 16:56:16 за №1436624 реєстратором: Перша київська державна нотаріальна контора, 01135, м. Київ, пр.-т Берестейський, буд. 11, підстава обтяження: постанова, б/н, 03.04.2000, відділ Державної виконавчої служби у ленінградському р-ні, об?єкт обтяження: квартира, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , архівний номер: 2379542KIEV1, архівна дата: 12.04.2000, дата виникнення: 12.04.2000, №реєстра: 3-822, внутр. №3701162D25F1342F284F (а.с. 20-21).

ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду
частиною 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
Приписами ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.
Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.
Аналогічні положення наведені й в п. 3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 за №512/5.
Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
За змістом ч.ч. 1 та 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.
Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 16 ЦК України встановлено, що власник має право вимагати відновлення свого порушеного права, в даному випадку - звільнення з-під арешту майна, яке належить йому на праві власності.
Між тим, статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо нього будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань.
Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Тобто, наявність арешту на майно за відсутності правових підстав для цього порушує право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном та власний розсуд.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку позовна заява підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 261, 509, 525, 526, 530, 553, 554, 559, 628, 1049, 1050, 1054 ЦК України, 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 353 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:
позовні вимоги ОСОБА_1 до Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування арешту на нерухоме майно задовольнити.
Скасувати (зняти) арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 1436624, зареєстровано 03.11.2004 16:56:16 за №1436624 реєстратором: Перша київська державна нотаріальна контора, 01135, м. Київ, пр.-т Берестейський, буд. 11, підстава обтяження: постанова, б/н, 03.04.2000, відділ Державної виконавчої служби у Ленінградському р-ні, об?єкт обтяження: квартира, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , архівний номер: 2379542KIEV1, архівна дата: 12.04.2000, дата виникнення: 12.04.2000, №реєстра: 3-822, внутр. №3701162D25F1342F284F.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Суддя О.В. Ул`яновська