УХВАЛА
26 травня 2026 року  
м. Київ
справа № 189/321/23
провадження № 51-3002км25
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі: 
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 , 
захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
прокурора ОСОБА_6 
розглянувши у судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_5 про відмову від касаційної скарги на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 січня 2025 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 28 квітня 2025 року у кримінальному провадженні № 12021040000000283 за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця м. Костянтинівки Донецької області, 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі - КК)
установив:
За вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено:
- за ч. 2 ст. 286 КК до позбавлення волі на строк 4 роки з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на два роки;
- за ч. 1 ст. 135 КК до позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28 квітня 2025 року вирок змінено в частині вирішення питання про стягнення процесуальних витрат за проведення експертиз у справі та стягнуто їх із засудженого на користь держави.
На вказані судові рішення захисник подала касаційну скаргу, розгляд якої було призначено у Верховному Суді на 11:00 26 травня 2026 року.
До початку касаційного розгляду засуджений ОСОБА_7 подав заяву, в якій просив Верховний Суд залишити касаційну скаргу захисника без розгляду.
Таку ж заяву подала і захисник.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_8 просила закрити касаційне провадження і пояснила, що її заява про відмову від касаційної скарги пов`язана з позицією засудженого, який не бажає, щоб судові рішення були переглянуті судом касаційної інстанції.
Заслухавши пояснення захисника, думку прокурора, обговоривши наведені в заявах мотиви, колегія суддів дійшла висновку про необхідність закрити касаційне провадження у справі з огляду на таке.
Відповідно до положень статей 403, 432 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення касаційного розгляду. У такому випадку, якщо проти цього не заперечують інші учасники, суд касаційної інстанції своєю ухвалою закриває касаційне провадження.
Інші учасники, крім захисника, касаційних скарг у справі не подавали і не заперечували проти закриття касаційного провадження у ній, а отже підстави, які можуть перешкоджати цьому, у справі відсутні.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що касаційне провадження відкрите у справі за касаційною скаргою захисника підлягає закриттю.
На підставі викладеного, керуючись статтями 432, 441 КПК, Верховний Суд
постановив:
У зв`язку з відмовою засудженого ОСОБА_7  та захисника ОСОБА_5 від касаційної скарги поданої на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 січня 2025 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 28 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_7 касаційне провадження у справі закрити.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3