УХВАЛА
про залишення скарги без руху

24 червня 2026 року
м. Київ
справа № 585/1604/19
провадження № 51- 2457 ск 26

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
перевіривши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 серпня 2021 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 29 квітня 2026 року щодо нього,
встановив:
ВирокомРоменського міськрайонного суду Сумської області від 26 серпня 2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України (далі - КК), та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту затримання в порядку виконання вироку суду. 
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 27 551,97 грн та моральну шкоду в сумі 80 000 грн. 
Ухвалою Сумського апеляційного суду від 29 квітня 2026 року вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_4 змінено. 
Виключено з мотивувальної частини вироку посилання суду на протоколи слідчих експериментів від 03 вересня 2016 року та 15 листопада 2016 року за участі ОСОБА_4 , а також висновки судово-медичних експертиз № 453 від 22 листопада 2016 року та № 457 від 25 листопада 2016 року, як на докази винуватості ОСОБА_4 .
В іншій частині вирок залишено без змін.
Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, засуджений ОСОБА_4 оскаржив їх в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального Кодексу (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Відповідно до частини другої статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Так, у касаційній скарзі засуджений, вказуючи на недоведеність його вини поза розумним сумнівом, одночасно зазначає про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Тобто, у своїй касаційній скарзі засуджений допустив суперечності, оскільки не конкретизує, з чим саме він не погоджується - знедоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, чи з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі засудженого.
Така позиція засудженого позбавляє суд касаційної інстанції прийняти остаточне рішення за результатами розгляду касаційної скарги.
Відповідно до вимог положень ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.
Відповідно до ст. 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:
- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
- змінити судове рішення.
Однак, у касаційній скарзі засуджений просить скасувати вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 серпня 2021 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 29 квітня 2026 року щодо нього, призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції, однак, заявляючи таку вимогу до суду касаційної інстанції, скаржник не звернув уваги, що у разі скасування вироку суду першої інстанції у суду апеляційної інстанції буде відсутній предмет перегляду.
За таких обставин, засудженому слід визначитися із предметом оскарження з огляду на положення ст. 424 КПК та, надалі, уточнити прохальну частину касаційної скарги з урахуванням приписів ст. 436 КПК, яка визначає повноваження суду касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги.
Що стосується прохання засудженого щодо зупинення виконання вироку Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 серпня 2021 року та ухвали Сумського апеляційного суду від 29 квітня 2026 року, то зазначене клопотання вирішується в порядку, передбаченому положеннями ст. 430 КПК,  і може бути вирішено лише після відкриття касаційного провадження.
Таким чином, недодержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.
Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
При повторному зверненні до суду засудженим має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.
Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нової касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень ст. 427 КПК. 
З урахуванням наведеного, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 серпня 2021 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 29 квітня 2026 року щодо нього, залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нимухвали. 
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3