ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД 
Миколаївської області

Справа №477/1503/25 
Провадження №2/477/639/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(повний текст)
07 травня 2026 року  м. Миколаїв

Вітовський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі - судді Полішко В.В., з секретарем –Хлибовою Г.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Вітовського районного суду Миколаївської області в заочному порядку за правилами спрощеного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

28 липня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Товариства заборгованість за кредитним договором №73167686 від 21 лютого 2025 року у сумі 15345,00 грн., а також судовий збір у сумі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу 3500,00 грн. 
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 21 лютого 2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі – ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 73167686. 
За умовами договору відповідач отримала кредит у сумі 9000,00 грн. на строк 30 днів, до 22 березня 2025 року. Процентна ставка 4,00% в день. Реальна процентна ставка 1186,17% річних. Орієнтовна загальна вартість позики 11025,00 грн. 
Внаслідок невиконання позичальником своїх зобов`язань виникла заборгованість, яка станом на 21 липня 2025 року становить 15345,00 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу – 9000,00 грн.; сума заборгованості за відсотками – 1350,00 грн.; заборгованість за процентами нарахованими за понадстрокове користування – 4320,00 грн. 
26 червня 2025 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», на підставі договору факторингу № 26/06/25. 
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №26/06/25 від 26 червня 2025 року, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 15345,00 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу – 9000,00 грн.; суму заборгованості за відсотками – 1350,00 грн.; заборгованість за процентами нарахованими за понадстрокове користування – 4320,00 грн 
ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» після набуття права вимоги за Договором нарахування процентів не здійснював. 
Так як відповідачем у добровільному порядку не сплачена прострочена заборгованість по кредитному договору, позивач просить стягнути її в судовому порядку. 

Представник позивача у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, відповідно до частини 7, 11 статті 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена судом належним чином про час і місце розгляду справи. Відзив відповідачем не подано.

Оскільки доказів у матеріалах справи достатньо для ухвалення рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.
Справа розглядається в порядку спрощеного провадження, про що постановлена відповідна ухвала 12 серпня 2025 року. 
На підставі ухвали суду від 07 травня 2026 року справа розглядається в порядку заочного провадження за правилами спрощеного позовного провадження.
З огляду на те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
07 травня 2026 року судом ухвалено вступну та резолютивну частину рішення. 

Дослідивши письмові докази, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне.
21 лютого 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений Договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73167686. 
Відповідно до умов вищезазначеного договору відповідач отримав кредит у сумі 9000,00 грн (п. 2.1 Договору).
Строк кредиту 30 днів (п. 2.2.2 Договору).
Дата повернення кредиту 22 березня 2025 року. 
За користування кредитом позичальник сплачує процентну ставку 4,00 % на день, що становить 1186,17 % річних. 
Погашення заборгованості здійснюється за погодженим між сторонами графіком платежів. 
Через невиконання боржником взятих на себе зобов`язань виникла заборгованість яка станом на 14 червня 2021 року становить 15345,00 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу – 9000,00 грн.; сума заборгованості за відсотками – 1350,00 грн.; заборгованість за процентами нарахованими за понадстрокове користування – 4320,00 грн
Факт перерахування кредитних коштів у сумі 9000,00 грн. 21 лютого 2025 року на емітовану банківську картку відповідача, та виконання позивачем взятих на себе зобов`язань підтверджується копією платіжної інструкції 7b8a05a8-cb2b-4098-b089-2242b1cd6ebb.
Всупереч вимогам договору ОСОБА_1 не виконала взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснювала щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно з Графіком платежів, що підтверджується розрахунком за кредитом. 

26 червня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» був укладений договір факторингу №26/06/25, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ»  набуло право грошової вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, у тому числі і відповідача за кредитним договором №73167686 від 21 лютого 2025 року. 
Відповідно до пункту 2.1.3 Договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до Боржників відбувається з моменті підписання Сторонами відповідного Реєстру прав вимог, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників та набуває всіх прав щодо Боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. 
Згідно з Реєстром боржників до Договору факторингу №26/06/25 від 26 червня 2025 року, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 15345,00 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу – 9000,00 грн.; сума заборгованості за відсотками – 1350,00 грн.; заборгованість за процентами нарахованими за понадстрокове користування – 4320,00 грн. 
Відповідно до статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. 
Згідно з частиною 1 статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу; інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Частинами 1 та 2 статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частини 1 статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (частина перша статті 642 ЦК України).
Відповідач здійснювала платежі для погашення кредитної заборгованості нерегулярно, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка становить 15345,00 грн. 
На сьогодні, відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором.

Справа розглядається за поданими Товариством доказами. Докази, що спростовують позовні вимоги, відповідачем не подавались. 
Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.
У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором.
Згідно зі змістом статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 517 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
З матеріалів справи вбачається, що Товариство повністю виконало взяті на себе зобов`язання, в свою чергу позичальник навпаки, порушила умови Договору в частині вчасного повернення кредиту та процентів.
Із розрахунку заборгованості слідує, що відповідач, користуючись кредитними коштами, вчасно їх не сплачувала, допустила систематичне порушення умов повернення кредиту та сплати процентів.
Таким чином, оскільки суд вважає встановленим факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо погашення кредиту та визнає достатнім порушення істотних умов договору, відповідно до положень статей 625, 1049, 1048, 1054 ЦК України позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Підлягає стягненню з відповідача заборгованість за Договором надання коштів у кредит (з комісією з надання кредиту) №73167686 від 21 лютого 2025 року у сумі 15345,00 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу – 9000,00 грн.; суму заборгованості за відсотками – 1350,00 грн.; заборгованість за процентами нарахованими за понадстрокове користування – 4320,00 грн.

Щодо судових витрат, то суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Оскільки позов задоволено у повному обсязі, то, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2422,40 грн. 
Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача на підставі статті 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу у сумі 3500,00 грн. 
Згідно з частиною 1, 2 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з частиною 4 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем разом із заявою про стягнення судових витрат на професійну (правничу) допомогу надано: копію договору про надання правничої допомоги від 01 листопада 2024 року № 01-11/24, укладений між ФІНПРОМ МАРКЕТ» та адвокатом Ткаченко Ю.О.; копію Акту приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01 листопада 2024 року, копію Витягу з Акту 16-П приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01 листопада 2024 року; копія Акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги до Договору про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01 листопада 2024 року; копія платіжної інструкції кредитного переказу коштів від 11 липня 2025 року № 579937082.1. 
З урахуванням викладеного, відповідно до вимог статей 137, 141 ЦПК України, зважаючи на ступінь складності справи, яка належить до категорії справ, що розглядаються в порядку спрощеного провадження, суму стягнення, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача 3500 грн. витрат на правничу допомогу. Саме такий розмір витрат, на переконання суду, є об`єктивним, співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою у ній.
Керуючись статями 258, 259, 263, 265, 282 ЦПК України, 

УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (ЄДРПОУ 43311346) заборгованість за Договором надання коштів у кредит від 21 лютого 2025 року № 73167686 у сумі 15345 (п`ятнадцять тисяч триста сорок п`ять) грн. 00 коп., з яких: заборгованість за основною сумою боргу – 9000,00 грн.; заборгованість за відсотками – 675,00 грн.; заборгованість за комісією – 1350,00 грн., заборгованість за процентами нарахованими за понадстрокове користування – 4320,00 грн. 

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (ЄДРПОУ 43311346) судовий збір у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. 

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (ЄДРПОУ 43311346) витрати на правничу допомогу у сумі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. 

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.
Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Вітовський районний суд Миколаївської області.

Повне найменування сторін:
позивач – товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», адреса: вул. Стельмаха Михайла, 9А, м. Ірпінь, 08200, ЄДРПОУ 43311346;
відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою:  АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складений та підписаний, з урахуванням перебування судді у відпустці, 03 червня 2026 року. 

Суддя В.В.Полішко