Справа № 674/837/26 
Провадження № 1-кп/674/99/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року	м.Дунаївці	

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області 
в складі: головуючої судді  ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Дунаївці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026242000002200 від 24.12. 2025 року за обвинуваченнямОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосамара Бобринецького району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, на утриманні малолітня донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,-

ВСТАНОВИВ :
Постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 27.10.2025 року, яка набрала законної сили 07.11.2025 року, ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5. ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 7 років. 
Однак, ОСОБА_4 діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, 24.12.2025 року близько 15 год. 38 хв. в м.Дунаївці Кам`янець-Подільського району по вул. Шевченка, 68 керував транспортним засобом - скутером HONDA DIO 27, синього кольору, який не був зареєстрований протягом 10 діб з моменту придбання, при обов`язковій його реєстрації, та будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим повторно протягом року порушив п.2.1 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 та був зупинений працівниками поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону №1 БПП з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області у зв`язку із порушенням правил дорожнього руху, за яке на нього було складено постанову про адміністративне правопорушення ЕНА №6405895 за ч.6 ст.121 КУпАП та протокол про адміністративне правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП, за яким Дунаєвецький районний суд виніс постанову від 03 лютого 2026 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років без сплатного вилучення транспортного засобу.
За таких обставин, ОСОБА_4  обвинувачується в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
10 червня 2026 року між прокурором Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої сторони узгодили, що обвинувачений повністю визнає свою вину і йому буде призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ч.1, ч.2 ст.75 КК України сторони узгоджують звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 76 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненому визнав повністю, в скоєному щиро кається. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та прокурором, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.
Захисник ОСОБА_5 просила суд затвердити укладену між обвинуваченим та прокурором угоду.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначила, що при укладенні угоди про визнання винуватості між нею та обвинуваченим дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 , узгоджене покарання.
Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_4 , перевіривши угоду на відповідність вимогам ст. 472-473 КПК України та нормам КК України, суд приходить наступного висновку.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.
При цьому, як передбачено положеннями ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).
Згідно з ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, який згідно з ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що укладання сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та КК України.
Суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, який буде призначений йому у разі затвердження угоди судом.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.
Узгоджена прокурором і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що кримінальне правопорушення відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання. Зокрема враховано, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні малолітню доньку, в силу ст. 89 КК України не судимий.
Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу обвинуваченого, суд вважає, що укладену угоду про визнання винуватості слід затвердити та призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання у виді призначити останньому узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі із звільненням його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком тривалістю 1 рік з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Запобіжний захід не обирався.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Питання речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 12, ч. 1 ст. 382 КК України, ст. 374, 394, 468-469, 471, 473-475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 10 червня 2026 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 .
Визнати  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, і призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки. 
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: матеріали адміністративньої справи за №674/1642/25, диск з відеозаписом з нагрудної боді камер працівників поліції, які зберігаються у матеріалах справи – слід залишити при матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку в день його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1