Справа № 301/1156/26
2/301/945/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"23" червня 2026 р. м. Іршава 
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Сатін Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Довжанської селищної ради Хустського району про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до Довжанської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою:  АДРЕСА_1 , в цілому.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача – ОСОБА_2 , яка не залишила заповіту. До складу спадщини входить житловий будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцю. Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 є її син – позивач ОСОБА_1 , який спадщину прийняв.
Позивач не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на житловий будинок, який входить до складу спадкового майна, оскільки житловий будинок не зареєстрований та відсутні правовстановлюючі документи на нього. 
Просив визнати за собою право власності на спадкове майно.
Ухвалою Іршавського райсуду від 18.05.2026 року відкрито провадження у справі, справу призначено на підготовче засідання. Цією ж ухвалою за клопотанням позивача витребувано від Іршавської державної нотаріальної контори інформацію про заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , про наявність/відсутність заповіту.
На виконання ухвали суду від 18.05.2026 року з Іршавської державної нотаріальної контори 22.05.2026 року надійшла витребувана інформація.
Ухвалою Іршавського райсуду від 09.06.2026 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, подали до суду заяви, в яких позов підтримали, просили його задовольнити та розглянути справу по суті без їх участі (а.с. 50, 56, 66,68,70).
Представник Довжанської селищної ради у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, відзиву на позов не подав, подав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.53,67).
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , не зареєстрований (а.с.54). 
Згідно виписки з погосподарської книги Довжанської селищної ради №1890 від 30.04.2026 року, власником будинку за адресою АДРЕСА_1 , була ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.20). Житловий будинок збудований у 1963 році на земельній ділянці, що надана для обслуговування житлового будинку площею 0,21 га. Технічний паспорт на житловий будинок виготовлений (а.с.22-34). Згідно висновку про вартість майна від 02.02.2026 року, вартість будинку за адресою АДРЕСА_1 , становить 130089 грн. (а.с.35).
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 06.01.2009 року (а.с.19). Заповіту ОСОБА_4 не залишала, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 21.05.2026 року (а.с.49).
До складу спадщини входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцеві. 
Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 є її син – позивач ОСОБА_1 (а.с.16-18). 
Ніхто із спадкоємців з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до нотаріальної контори не звертався, спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилася, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 21.05.2026 року (а.с.48).
Спадкоємець ОСОБА_1 на день відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем та протягом шести місяців не відмовився від спадщини, тому згідно ст. 1268 ч.3 ЦК України є таким, що прийняв спадщину (а.с.21). Інших спадкоємців першої черги не має, оскільки чоловік спадкодавця – ОСОБА_6 помер раніше за неї – ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.18).
Строк для видачі свідоцтва про право на спадщину не обмежений у часі, однак, таке видається не раніше 6 місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємець першої черги свідоцтво про право на спадщину не отримував. Однак, згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. з ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 
З матеріалів справи вбачається, що позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на успадкований будинок, оскільки на житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи. 
Згідно п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, або у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 
Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. 
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року. 
За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. 
Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
Громада селище Довге, на території якого розташоване нерухоме майно,відноситься до об`єднаної територіальної громади Довжанської селищної ради Хустського району (колишнього Іршавського району), яка заперечень на позов не подала.
Дана справа підсудна Іршавському районному суду, оскільки відповідно до п.3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів України», до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження в межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.
Оскільки згідно погосподарської книги села власником житлового будинку була мати позивача, спадкоємцем якої є позивач, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. 
Керуючись ст. 328, 392, 1218, 1261, 1268 ч.3 ЦК України, ст. 12, 13, 76-81, 263-264 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити. 
Визнати за  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому. 
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 23 червня 2026 року. 

Головуюча: М. О. Пітерських