Номер провадження: 22-ц/813/570/26 
Справа № 522/1226/23-Е
Головуючий у першій інстанції Ковтун Ю.І.
Доповідач Драгомерецький М. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді: Драгомерецького М.М.,
суддів колегії: Громіка Р.Д., Сегеди С.М.,
при секретарі: Узун Н.Д.,
переглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гула Андрій Сергійович, на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 червня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Одеської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, в якій просив визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на 1/3 частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 39,6 кв.м, що складається з житлової кімнати площею 17,1 кв.м, житлової кімнати площею 10,2 кв.м, кухні площею 4,6 кв.м, вбиральні площею 1,2 кв.м, коридорів площею 3,0 кв.м та 2,9 кв.м та вбудованої шафи площею 0,6 кв.м; визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на 1/5 частину нежилого приміщення горища, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке в цілому має загальну площу 284,9 кв.м, визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на рибальський будиночок (курінь) АДРЕСА_3 , причал №136 «Золоті піски», що складається з літнього жилого приміщення площею 12 кв.м та душової площею 2,1 кв.м.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дружина позивача ОСОБА_2 . Після смерті дружини позивача відкрилася спадщина, до складу якої входить наступне майно (права): 1/3 частка в праві спільної часткової власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ; 1/5 частка у праві спільної часткової власності на нежиле приміщення горища, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке в цілому має загальну площу 284,9 кв.м; рибальський будиночок (курінь) АДРЕСА_4 . У встановлені для цього законом строки спадщина була прийнята позивачем, що підтверджується матеріалами спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Носенко О.В.. Інших спадкоємців, які претендували б на спадщину, крім позивача, немає. Маючи на меті оформити прийняту від померлої дружини спадщину позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, на що постановою приватного нотаріуса від 03 лютого 2022 року №8/02-31 йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Як вбачається із змісту постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, при визначенні кола спадкоємців були виявлені розбіжності між наданими позивачем документами та відомостями, що містяться у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян. Прийнявши у встановленому законом порядку спадщину, яка відкрилася після смерті своєї дружини, позивач, як єдиний спадкоємець за законом, звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Втім, виконуючи приписи чинного законодавства щодо необхідності встановлення кола спадкоємців на підставі відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян, нотаріус встановив певні розбіжності у складі імен померлих батьків спадкодавця, які за законом могли бути учасниками першої черги спадкування. Через наведені невідповідності, що перешкоджають встановленню нотаріусом кола спадкоємців, які можуть приймати участь у розподілі спадщини, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, що має значення правовстановлюючого документа.
В ході розгляду справи в суді першої інстанції позивач звернувся із заявою про збільшення позовних вимог в якій просив суд визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на 1/3 частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 39,6 кв.м, що складається з житлової кімнати площею 17,1 кв.м, житлової кімнати площею 10,2 кв.м, кухні площею 4,6 кв.м, вбиральні площею 1,2 кв.м, коридорів площею 3,0 кв.м та 2,9 кв.м та вбудованої шафи площею 0,6 кв.м;
визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на 1/5 частину нежилого приміщення горища, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке в цілому має загальну площу 284,9 кв.м;
визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на рибальський будиночок (курінь) АДРЕСА_3 , причал №136 «Золоті піски», що складається з літнього жилого приміщення площею 12 кв.м та душової площею 2,1 кв.м;
визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на грошові кошти в розмірі 400 швейцарських франків, розміщених на валютному рахунку відкритому в ПАТ АБ «Південний» на ім`я спадкодавця, ОСОБА_2 (а.с. 111-112).
Представник позивача надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутністю позивача та його представника.
Представник відповідача у судові засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав.
28 червня 2024 року заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси у задоволенні позову ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності на спадкове майно відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гула Андрій Сергійович, подав апеляційну скаргу в якій просить суд заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 червня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
В судове засідання, призначене на 18 березня 2026 року об 14 год 00 хв сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 203-204).
Від представника позивача – адвоката Гула А.С. до апеляційного суду надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі позивача та його представника.
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність не з`явившихся учасників справи, які своєчасно і належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.
Згідно положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи наведені у апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду вказаним вимогам відповідає, а подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав. 
Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва по смерть Серія НОМЕР_1 , яке видано 01 лютого 2013 року ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис №1198 (а.с. 14).
Позивач ОСОБА_1 був чоловіком померлої ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданим 14 лютого 1992 року Палацом урочистих подій (а.с. 10).
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 05 травня 2000 року № НОМЕР_3 квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в рівних частках. Загальна площа квартири 39,6 кв.м. Право власності зареєстровано у встановленому законом порядку 25.07.2000 (а.с. 11).
Згідно договору дарування нерухомого майна від 20.01.2010, що укладений між ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) та ОСОБА_2 (Обдаровувана) ОСОБА_6 подарувала, а Обдаровувана прийняла в дар 1/5 частину нежитлового приміщення горища за адресою: АДРЕСА_2 , нежитлове приміщення в цілому має загальну площу 284,9 кв.м. Договір посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Носенком О.В. та зареєстровано в реєстрі за №236 (а.с. 31).
Відповідно до Витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно №25375891 від 22.02.2010 ОСОБА_2 на підставі договору дарування 236 від 20.01.2010 посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Носенком О.В. належить на праві приватної спільної часткової власності 1/5 частина нежитлового приміщення горища за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 15).
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17.08.2005 у справі №2-5175 визнано за ОСОБА_2 право власності на рибальський будиночок (курінь) АДРЕСА_3 , причал 136 «Золоті піски», визначений на плані під літерою «Е», який складається з душевої площею 2,1 кв.м, «літня жила» площею 12,0 кв.м. Зобов`язано Одеське МБТІ та РОН зареєструвати у встановленому порядку за ОСОБА_2 право власності на рибальський будиночок (курінь) АДРЕСА_3 , причал №136 «Золоті піски», визначений на плані під літерою «Е», який складається з душевої площею 2,1 кв.м, «літня жила» площею 12,0 кв.м (а.с. 19).
Відповідно до Витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно №971450 від 28.02.2006 за ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності на причал №136 «Золоті піски». Підстава виникнення права власності: рішення суду (справа №2-5175 2005 рік) 17.08.2005 Київський районний суд м. Одеси; ухвала суду 01.02.2006 Київський районний суд м. Одеси (а.с. 16).
Постановою приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Носенка О.В. від 03 лютого 2022 року №8/02-31 було відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Як вбачається із змісту постанови, при визначенні кола спадкоємців були виявлені розбіжності між наданими ОСОБА_1 документами та відомостями, що містяться у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, які унеможливлюють встановлення кола спадкоємців, а саме: в актовому записі про народження ОСОБА_7 , номер актового запису 37 від 13 липня 1956 року, відомості про орган ДРАЦС, який склав актовий запис: виконком Джугастранської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, по батькові батька зазначено « ОСОБА_8 » замість « ОСОБА_9 ». Ім`я матері зазначено « ОСОБА_10 » замість « ОСОБА_10 », по батькові матері зазначено « ОСОБА_11 » замість « ОСОБА_12 »; в актовому записі про смерть ОСОБА_13 , номер актового запису 1965 від 23 лютого 1995 року, відомості про орган ДРАЦС, який склав актовий запис: відділ реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої райради народних депутатів м. Одеси, ім`я померлої зазначено « ОСОБА_14 » замість « ОСОБА_10 » (а.с. 20-21).
З матеріалів спадкової справи вбачається, що 26 липня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Носенка О.В. із заявою про прийняття спадщини після померлої дружини ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 54).
Також, 26 липня 2013 на адресу приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Носенка О.В. надійшли заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до яких від прийняття належної їм частки спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовляються на користь чоловіка померлої – ОСОБА_1 (а.с. 55).
Відповідно до листа АБ «Південний» від 08.08.2013, на ім`я ОСОБА_2 зокрема відкрито поточний рахунок № НОМЕР_4 у швейцарських франках від 18.07.2012. Залишок на рахунку станом на 07.08.2013 складає 400 швейцарських франків, що за офіційним курсом складає 3 448,29 грн (а.с. 73).
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона є рідною сестрою померлої ОСОБА_2 , яка залишила у спадок позивачу майно. Переоформити це майно неможливо у зв`язку з допущеною помилкою в документах померлих батьків. Вказала, що їхні батьки померли, батько - 22 роки тому, а мати - 25 років.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що законодавець передбачив відповідну процедуру внесення змін до актових записів цивільного стану, в свою чергу позивачем не надано доказів на підтвердження вчинення ним дій з метою вирішення питання щодо належного успадкування майна після дружини, зокрема, звернення до відповідних органів державної реєстрації актів цивільного стану України щодо внесення змін до актових записів цивільного стану або до суду.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає висновки суду першої інстанції помилковими, адже позивач не є спадкоємцем батьків своєї померлої дружини, а встановлення факту родинних відносин в судомову порядку не є можливим так як таких факт може бути встановлений між заявником і іншою фізичною особою, а не між двома померлими особами.
Колегія суддів, дослідивши обставини справи, вважає, що судом першої інстанції було зроблено обґрунтований висновок про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст.1223ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
За правилами статті 392ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.
Суд зазначає, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Слід наголосити, що законодавством визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину (глава 89 ЦК). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Верховний Суд у постанові від 31.01.2024 висловив правову позицію, згідно з якою питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину (справа №175/654/22).
Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права (постанова Верховного Суду від 18.12.2019 по справі №522/1029/18).
Виходячи зі змісту позовної заяви та постанови нотаріуса слідує існування певних розбіжностей у складі імен померлих батьків спадкодавця, які за законом могли бути учасниками першої черги спадкування.
Апеляційний суд також звертає увагу на те, що позивачем не було застосовано всіх можливих заходів для оформлення права власності на спадкове майно окрім звернення до суду із даним позовом, відомостей щодо звернення до органів ДРАЦС надано не було.
Слід зауважити, що відповідно до п.п. 1.1, 2.16.7 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.
Крім того, апеляційний суд критично ставиться до доводів апеляційної скарги щодо неможливості встановлення родинних зв`язків шляхом звернення до суду із відповідною заявою про встановлення юридичного факту, адже судом першої інстанції не було зазначено про вирішення спору в такий спосіб, вказані доводи є самостійним тлумаченням скаржника змісту оскаржуваного судового рішення.
Колегія суддів наголошує на тому, що звернення до суду із позовом при визнання права власності в порядку спадкування є виключним способом захисту порушеного права і судове рішення в такому випадку не може підміняти собою вже встановлену процедуру. Судом в рамках розгляду справи про визнання права власності не можуть бути встановлені факти тотожності фізичних осіб.
За таких обставин, доводи наведені у апеляційній скарзі суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, фактично зводяться до незгоди із мотивами судового рішення та трактування норм права на власний розсуд.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, перевіривши вимоги заяви, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності та надавши їм належну оцінку у відповідності до вимог ст. ст. 12, 80-89 ЦПК України, дійшов обґрунтованого, законного та справедливого висновку про задоволення вимог заяви.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гула Андрій Сергійович, - залишити без задоволення.
Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 червня 2024 року- залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.
Повний текст судового рішення складено: 01 травня 2026 року.

Судді Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

С.М. Сегеда