Провадження № 3/742/434/26 
Єдиний унікальний № 742/1696/26 

Постанова
іменем України
12 травня 2026 року  м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Фетісової Н.В., за участю секретаря судового засідання Шептун В.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Україна, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
за ч.1 ст.130 КУпАП,
У С Т А Н О В И В :
13.03.2026 о 15 год. 24 хв. в м.Прилуки Чернігівської області по вул.Констянтинівській, буд.115,  ОСОБА_1 керував транспортним засобом InfinitiQ50, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Проте його представник – адвокат Драчук В.В., заперечив проти обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Свої заперечення мотивує тим, що ОСОБА_1 13.03.2026 транспортним засобом керував, проте порушень правил дорожнього руху не допускав. Зупинка транспортного засобу працівниками поліції була безпідставною та вигаданою. Після винесення у відношенні ОСОБА_1 постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП, та висловлення ним незгоди з винесеною постановою, поліцейський намагаючись помститись, висловив підозру щодо перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння та вимогу пройти огляд у лікаря нарколога. В подальшому відносно ОСОБА_1 складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Проте, останній, ні в той день, ні напередодні алкогольних напоїв не вживав, наркотичних засобів взагалі не вживає. Крім того, вказані в протоколі ознаки наркотичного сп`яніння не відповідають дійсності. Як вбачається з наданого поліцейськими відео ОСОБА_1 має природний колір обличчя, пальці рук водія не тремтять, поведінка водія відповідає обстановці, водій веде себе адекватно, спокійно..Крім того, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки працівниками поліції, проте останні вказали, що в них відсутні спеціальні технічні засоби. Оскільки він не відмовлявся пройти огляд на місці, тому вимога працівника поліції пройти огляд в лікарні, є протиправною. При цьому, вимога пройти огляд в найближчому медичному закладі а саме Прилуцькій ЛІЛ, яка не входить до Переліку закладів охорони здоров`я, яким надано право проведення оглядів водіїв на стан сп`яніння в Чернігівській області, є протиправною. Крім того, наявне в матеріалах справи направлення особи до лікарні, фактично працівниками поліції під час складення матеріалів, не оформлялось. Поліцейський також вимагав щоб ОСОБА_1 сів в авто поліцейських для того щоб проїхати в лікарню. Проте, в службовому авто поліцейських сиділа особа у військовому однострої. ОСОБА_1 відомі випадки коли поліцейські під виглядом доставки водіїв до закладів охорони здоров`я, примусово доставляли їх до ТЦК та СП, де незаконно утримували. Саме тому, ОСОБА_1 відмовився сісти в авто поліцейських. Того ж дня ОСОБА_1 пройшов огляд в КНП «Прилуцька міська центральна лікарня» щодо перебування в стані наркотичного сп`яніння. Згідно наданого висновку, у нього ознак сп`яніння не виявлено.
Враховуючи вказані обставини просив суд закрити справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Суд, заслухавши пояснення представник – адвоката Драчука В.В., дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).
Пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Зокрема, відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.
Згідно пункту 12 розділу ІІ даної Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №614040 від 13.03.2026, 13.03.2026 о 15 год. 24 хв. в м.Прилуки Чернігівської області по вул.Констянтинівській, буд.115,  ОСОБА_1 керував транспортним засобом InfinitiQ50, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.
Згідно даного протоколу ОСОБА_1 надав пояснення, де зазначив, що ознак наркотичного чи алкогольного сп`яніння немає, відмовився пересуватися на авто з особою в камуфляжній формі.
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.
Згідно з Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.03.2026, у  ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, не природна блідість обличчя. Від проходження огляду в Прилуцькій ЛІЛ, відмовився (а.с.6), що також підтверджується рапортом інспектора взводу №2 роти №1 ВУПП в Чернігівській області ДПП Довбиш В.В., де зазначено, що водій був відсторонений від кресання транспортним засобом, а також вказано, що відносно ОСОБА_1 було винесено постанову за ч.2 ст.122 КУпАП серії ЕНА №6826564(а.с.8).
Вказане підтверджується і переглянутим судом відеозаписом, наданим працівниками поліції (а.с.7).
Зокрема, з переглянутого відео вбачається, що 13.03.2026 о 15 год. 24 хв працівниками поліції зупинено транспортний засіб InfinitiQ50, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням  ОСОБА_1 . Причиною зупинки транспортного засобу було порушення ПДР, а саме не ввімкнення попереджувального сигналу при здійсненні маневру повороту ліворуч. Відносно ОСОБА_1 працівниками поліції винесено постанову за ч.2 ст.122 КУпАП. При спілкуванні з ОСОБА_1 працівниками поліції виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці та неприродна блідість обличчя. Працівниками поліції неодноразово було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі. Роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду. ОСОБА_1 відмовився проїхати з працівниками поліції до найближчої лікарні. Погоджувався проїхати самостійно, чи з умовою щоб працівник поліції сів за кермо його транспортного засобу, чи сіла за кермо його авто інша особа…Від проходження огляду в медичному закладі з працівниками поліції, відмовився. Працівниками поліції роз`яснено права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Відносно ОСОБА_1 складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.
Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює у сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними у даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відеозапис відображає чітку і логічну послідовність дій, а також спілкування співробітника поліції із ОСОБА_1 в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та його винуватості у вчиненому.
Так, ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.
Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а не керування транспортним засобом у такому стані, складено протокол про адміністративне правопорушенні з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Дані відеозаписів досліджених судом, з достовірністю вказують, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а також підтверджують факт відмови останнього від проходження перевірки на предмет перебування в стані наркотичного сп`яніння в медичному закладі.
Позиція сторони захисту, що на відео не вбачається у ОСОБА_1 жодної з ознак передбачених Інструкцією, а відтак у поліцейського відсутні жодні законні підстави для вимоги проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, на думку суду є безпідставними та необґрунтованими.
Відповідно до чинного законодавства, працівник поліції самостійно на власний розсуд приходить до висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження таким водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння.
Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що п. 2.5 ПДР України встановлює обов`язок водія, а не право, пройти на вимогу поліцейського в установленому порядку медичний огляд на визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції і жодних винятків для цього правила дорожнього руху не містять.
За таких обставин, позицію сторонни захисту про відсутність події і складу адміністративного правопорушення у зв`язку з необґрунтованої та безпідставної вимоги поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак, суд розцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності.
На переконання суду, працівниками поліції дотримані вимоги закону щодо засвідчення факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції строною захисту до суду не надано.
На відеозаписі зафіксовані дії працівників поліції та особи, що притягається до відповідальності, що у данному випадку є необхідним та достатнім для прийняття рішення по суті.
Відтак, згідно сукупності досліджених доказів, судом встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - відмови від проходження огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.
При цьому посилання сторони захисту на незаконність зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не знайшли свого підтвердження, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки або ненадання працівниками поліції доказів вчинення правопорушення, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та не впливає на причину зупинки. Крім того, на даний час діє воєнний стан і працівники поліції мають право зупиняти та перевіряти усі транспортні засоби.
Незгода з діями поліцейських не звільняла водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я. Пункт 2.5 Правил дорожнього руху носить імперативний характер, з боку працівниківполіції не було допущено жоднихпорушень.
Отже, ОСОБА_1 , наголошуючи на тому, що поліцейськими були порушені його права, не звернув уваги на те, що докази таких порушень відсутні, у той час як він сам, окрім прав, наділений ще і обов`язками, які повинен неухильно виконувати, тим більше, керуючи джерелом підвищеної небезпеки автомобілем.
Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.
Суд також не може взяти до уваги Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.03.2026 за №20, згідно якого у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено, оскільки вказаний огляд проведений не у відповідності до положень ч.4 ст.266 КУпАП. 
Даний результат було отримано останнім на підставі його самозвернення, без присутності працівників поліції, що є порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Крім того, протокол відносно ОСОБА_1 складено працівниками поліції за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не за керування в стані наркотичного сп`яніння, що є самостійним складом правопорушення у відповідності до положень ч.1 ст.130 КУпАП.
Що стосується посилань захисника про те, що поліцейські не складали під час оформлення матеріалів направлення на огляд з метою виявлення стану сп`яніння, то суд звертає увагу на наступне. Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, не передбачена необхідність поліцейськими складати направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції при його відмові від проходження такого.
Інші твердження сторони захисту мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'HalloranandFrancis v. theUnitedKingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) Європейський суд з прав людини наголосив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортним засобом є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Вимогами статті 68 Конституції України визначено, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
У відповідності до ст. 317-1 КУпАП, виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.
Відповідно до довідки від 16.03.2026 виданої старшим інспектором ВАП УПП в Чернігівській області Літош Д., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24.12.2021 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 (а.с.3).
Згідно ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Зокрема, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.130, 221, 283-285, 294, 321 КУпАП, суд
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Строк позбавлення зазначеного спеціального права обчислювати з дня здачі або вилучення у  ОСОБА_1  документа, що посвідчує його право керувати транспортними засобами.
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір на користь держави у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Роз`яснити правопорушнику, що згідно ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя Наталія ФЕТІСОВА