КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
справа №133/1762/26
01.06.26 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області у складі: 
головуючого судді Пєтухової Н.О.,
за участю секретаря Даневської О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Козятинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Міністерство оборони України, про встановлення факту смерті, -
В С Т А Н О В И В :
Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті на підставі положень п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК та ст. 317 ЦПК України. 
Свої вимоги мотивував тим, що вона є матір`ю - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Її син до мобілізації проживав з нею, в шлюбі жодного разу не перебував, а також, не проживав у фактичних шлюбних відносинах із жінками без шлюбу. Власних чи усиновлених дітей не мав.
ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік заявника, та батько їхньої спільної дитини, ОСОБА_3 помер.
06.09.2024 син - ОСОБА_2 був мобілізований до ЗСУ, а після проходження базової військової підготовки та навчання за кордоном, він, з 27.05.2025 почав проходити військову службу по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №155 від 27.05.2025.
Як вбачається із повідомлення про зникнення безвісти ІНФОРМАЦІЯ_3 №2437 від 08.07.2025 її син солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вірний військовій присязі, захищаючи волю та незалежність України, виконуючи бойове завдання з ведення оборони бою зник безвісти 24.06.2025 року, поблизу населеного пункту Яблунівка, Краматорського району, Донецької області.
3 витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 12025020230000281, видно, що за фактом зникнення безвісти її сина проводиться досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України.
Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №20250819-3548 від 19.08.2025, її син ОСОБА_2 має відповідний статус з 19.08.2025.
Нею, як матір`ю, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 та її представником на протязі майже року з дати зникнення безвісти, перевірялась інформація щодо можливого перебування його в полоні через ДП «Український національний центр розбудови миру» (НІБ), Координаційний штаб з питань з питань поводження з військовополоненими ГУР МОУ та через Об`єднаний центр з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при Службі безпеки України, однак по обліках, як військовополонений не рахується, що підтверджується відповідними відповідями вищевказаних державних профільних установ.

Відповідно до повідомлення СВ ВП№2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області №326672-2025 від 20.11.2025 вбачається, що органом досудового слідства вживаються заходи по встановленню місця знаходження безвісти зниклого ОСОБА_2 , однак поки позитивних результатів вони не дали. Крім того, в ході досудового слідства проведено судо-молекулярно-генетичну експертизу.
Як вбачається із п. 5 акту службового розслідування за фактом зникнення безвісти за особливих обставин солдата ОСОБА_2 та витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) про результати службового розслідування за фактом зникнення безвісти за особливих обставин солдата ОСОБА_2 №841 від 21.08.2025 року, службовим розслідуванням встановлено, що під час безпосередньої участі у виконанні бойових (спеціальних завдань) із безпосередньою участю у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, виконання бойового розпорядження БТГр військової частини НОМЕР_1 №17/дск/ксп від 06.06.2025, бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 обрмп №3922/окп/дск від ІНФОРМАЦІЯ_4 в районі населеного пункту Яблунівка, Краматорського району, Донецької області на ПВ «ТУМАН 24.06.2025 року близько 07 години 06 хвилин, унаслідок масованого вогневого впливу противника загинув від осколкових поранень солдат ОСОБА_2 , номер обслуги 2 мінометного відділення 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , які він отримав ще 19.06.2025 року, що було констатовано безпосереднім свідком солдатом ОСОБА_4 , який з ним безпосередньо перебував на позиції та здійснював заходи для підтримання життєдіяльності пораненого ОСОБА_2 .
Станом на теперішній час евакуація тіла військовослужбовця залишається ускладненою через високу інтенсивність активних бойових дій, щільне вогневе ураження з боку противника та відсутність умов для безпечного доступу до позиції, що підтверджується, відповіддю військової частини НОМЕР_1 № 9370 від 02.12.2025.
Під час проведення службового розслідування не було отримано документального підтвердження загибелі, захоплення у полон або добровільної здачі в полон, самовільного залишення військової частини, місця служби або дезертирства солдата ОСОБА_2 , у зв`язку з чим даний військовослужбовець вважається таким, що зник безвісти за особливих обставин.
22.12.2025 вона подала до Козятинського відділу ДРАЦС письмову заяву про видачу мені свідоцтва про смерть свого сина ОСОБА_2 , однак, у видачі свідоцтва про смерть сина було відмовлено з тих мотивів, що нею не було надано лікарських документів, передбачених законом чи рішень судів про встановлення факту смерті особи чи оголошення фізичної особи померлою, які б набрали законної сили.
Встановлення факту смерті сина їй необхідно для того, що у встановленому законом порядку отримати свідоцтво про його смерть та в подальшому отримати належну мені по закону одноразову грошову допомогу, передбачену Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в разі загибелі військовослужбовця, пов`язану із виконанням бойового завдання із захисту Батьківщини.
Посилаючись на положення ст. 317 ЦПК України та ст. 315 ЦПК України, просить суд встановити факт смерті.
В судове засідання заявник та заінтересовані особи не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі заявника та заінтересованих осіб на підставі наведеного, оскільки у матеріалах справи наявні докази про права та їх взаємовідносини на теперішній час.
Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступне.
Заявник є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 .
З наказу №155 від 27.05.2025 командира військової частини НОМЕР_1 від 27.05.2025 року, відомо, що солдат ОСОБА_2 призначений наказом командира військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) від 25.05.2025 №241-РС на посаду, номера обслуги 2 мінометного відділення 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ВОС - 143533А. З 27.05.2025 вважається таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання обов`язків.
Згідно повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_5 №2437, від 08.07.2025 солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вірний військовій присязі, захищаючи волю та незалежність України, виконуючи бойове завдання з ведення оборони бою зник безвісти 24.06.2025 року поблизу населеного пункту Яблунівка, Краматорського району, Донецької області.
За заявою ОСОБА_1 у відділенні поліції №2 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області було відкрито кримінальне провадження, внесені відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань № 12025020230000281 від 09.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, по факту зникнення безвісти під час виконання бойового завдання 24.06.2025 року поблизу населеного пункту Яблунівка, Краматорського району, Донецької області.
Згідно повідомлення Служби Безпеки України, від 26.12.2025 №34.7-зв-11384 офіційна інформація, яка б підтверджувала його перебування у полоні або вказувала на його місце перебування, в СБ України, відсутня.
Як вбачається з Витягу з наказу № 1260 від 05.07.2025 року командира військової частини НОМЕР_1 , призначено службове розслідування, по факту зникнення солдата ОСОБА_2 .
За цим наказом та Актом службового розслідування було встановлено, що під час безпосередньої участі у виконанні бойових (спеціальних завдань) із безпосередньою участю у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, виконання бойового розпорядження БТГр військової частини НОМЕР_1 №17/дск/ксп від 06.06.2025, бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 обрмп №3922/окп/дск від ІНФОРМАЦІЯ_4 в районі населеного пункту Яблунівка, Краматорського району, Донецької області на ПВ «ТУМАН» ІНФОРМАЦІЯ_4 близько 07 години 06 хвилин, унаслідок масованого вогневого впливу противника від отриманих осколкових поранень, загинув солдат ОСОБА_5 , номер обслуги 2 мінометного відділення 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .
Станом на теперішній час евакуацію тіла військовослужбовця залишається ускладненою через високу інтенсивність бойових дій, щільне вогневе ураження з боку противника та відсутність умов для безпечного доступу до позиції.
Під час проведення службового розслідування не було отримано документального підтвердження загибелі, захоплення у полон або добровільної здачі в полон, самовільного залишення військової частини, місця служби або дезертирства солдата ОСОБА_6 у зв`язку з військовослужбовець вважаються таким, що зник безвісти за особливих обставин.
За результатами службового розслідування, вирішено вважати, номера обслуги 2 мінометного відділення 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 Солдата ОСОБА_7 , зниклим безвісти під час захисту Батьківщини в районі населеного пункту Яблунівка, Краматорського району, Донецької області з 24.06.2025 до набрання законної сили рішення суду про оголошення його померлим або визнання зниклим безвісти, отримання даних про перебування його в полоні, видачі свідоцтва про смерть на підставі проведеної генетичної експертизи чи лікарського свідоцтва про смерть.
19.08.2025 року до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин внесено Інформацію про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як зниклого безвісти на території бойових дій. 
Як вбачається зі змісту такого акту, є повідомлення про отримання ОСОБА_2 поранень, надання йому допомоги та подальше його залишення на позиції. В описовій частині акту вказано про дату та час смерті останнього в результаті поранення, однак висновку про смерть зроблено не було, а прийнято рішення вважати особу зниклою безвісти. Таке формулювання ставить під сумнів, що особи, які надавали пояснення про ОСОБА_2 були очевидцями його смерті, адже фактично надано відомості про припущення смерті в силу важкого поранення та залишення на позиції.
Встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідно заявнику для її офіційної реєстрації, згідно даних поданої заяви, та отримання грошової допомоги.
Згідно з частинами третьою - четвертою статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Водночас пункт 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за № 719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору.
Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком яких є ухвалення судового рішення, на підставі якого органи державної реєстрації актів цивільного стану можуть видати свідоцтво про смерть, зокрема:
- встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України);
- встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України);
- встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України);
- визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України).
Вказані процедури різняться між собою та мають певні особливості.
Пунктом 8 частини статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
У заяві про встановлення факту повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт (частини перша - друга статті 318 ЦПК України).
Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.
При цьому слід мати на увазі, що встановлення зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті та від оголошення особи померлою.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10 червня 2021 року у справі № 591/1461/19.
Отже, встановлення факту смерті фізичної особи на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної реєстрації факту смерті.
Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України (частина четверта статті 46 ЦК України).
Відповідно до статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.
Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті.
Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
З огляду на викладене, виходячи зі змісту статей 43, 46 ЦК України, статей 305, 306 ЦПК України, суд дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України та статті 317 ЦПК України).
Аналогічні висновки зроблені у постановах Верховного Суду від 28.02.2024 у справі № 506/358/22 (провадження № 61-7094св23), від 13.03.2024 у справі № 204/724/23 (провадження № 61-16728св23), від 22.05.2024 у справі №337/2489/23,від 02.04.2025 у справі №753/11685/24.
Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 в справі № 638/2304/17.
Оцінюючи належність та допустимість доказів у їх сукупності, суд зазначає, що не надано належних та допустимих доказів, на підставі яких суд може достовірно встановити смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказані докази у своїй сукупності достовірно не свідчать про смерть ОСОБА_2 , а лише дають підстави для обґрунтованого припущення смерті за обставин, що підтверджені цими доказами, які можуть свідчити про смерть солдата. За таких обставин суд вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви згідно з пунктом 8 частини першої статті 315 ЦПК України та статтею 317 ЦПК України.
При цьому, з огляду на встановлені у цій справі обставини та наявність у заявниці вірогідного припущення про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заявник не позбавлена можливості звернутися до суду із заявою про оголошення судом ОСОБА_2 померлим на підставі частини другої статті 46 ЦК України.
Керуючись ст. ст. 4, 263, 264, 265, 273, 293, 294, 315 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В :
У задоволенні заяви ОСОБА_1  - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя         Наталя ПЄТУХОВА