Справа №760/8678/26 1-кп/760/3084/26	

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:
-головуючого судді     ОСОБА_1 
-при секретарі     ОСОБА_2 

розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості від 26 березня 2026 року, укладену в кримінальному провадженні № 22025101110001355, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.12.2025 року, між прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Мелітополь, Запорізької області, громадянином України, з вищою освітою, не одружений, працює заступником директора ТОВ «Флайт Сервіс ЛТД», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків у справі відсутній, раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, 

за участі сторін та інших учасників кримінального провадження:
-прокурора     ОСОБА_3 
-захисника      ОСОБА_5 
-обвинуваченого    ОСОБА_4 

В С Т А Н О В И В:

Директор ТОВ «ДМ Спорт» (код ЄДРПОУ 40437122, м. Миколаїв, вул. Лазурна, буд. 5, вид діяльності - «Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу інтернет», також зареєстрований як ФОП « ОСОБА_6 ») Особа_1, спільно з іншими громадянами організували незаконну схему з поставок до рф, а також імпорту з рф на територію України підшипників, які використовуються в оборонній, машинобудівній, енергетичній та інших промислових галузях країни-агресора.
Так, вказані особи, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідки, з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у т.ч. щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів російської федерації, які передбачають перебування України у сфері її впливу, будучи обізнаним про факт ведення вказаною державою агресивної війни проти України, з метою підтримки держави-агресора її окупаційної адміністрації на тимчасово окупованих територіях України та збройних формувань російської федерації, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, вчинили злочин проти основ національної безпеки.
24 лютого 2022 року президент російської федерації оголосив про своє рішення почати військову операцію в Україні, після чого був відданий наказ на вторгнення підрозділів збройних сил російської федерації на територію України.
Після чого, 24.02.2022 року на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці збройних сил російської федерації шляхом збройної агресії, незаконно вторглись на територію України, перетнувши лінію державного кордону України, розташовану в АРК, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях, та шляхом застосування зброї здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, а також здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується до теперішнього часу та призводить до тяжких наслідків.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому було неодноразово продовжено і наразі він діє строком до 07 серпня 2025 року.
У зв?язку із вторгненням, державою Україна запроваджено низку обмежувальних заходів з метою запобігання торгівлі з державою-агресором та надання останній можливості отримувати фінансові та матеріальні ресурси для ведення бойових дій.
Зокрема, запроваджено персональні та секторальні санкції проти суб?єктів господарювання, пов?язаних з рф, постановами Кабінету міністрів України введено заборони на імпорт товарів на митну територію рф та експорт товарів російського походження, введено кримінальну відповідальність за сприяння державі-агресору.
Також, у відповідь на російську агресію проти України, значна кількість країн, зокрема: країни ЄС та США, ввели санкції проти російської федерації, з метою здійснення тиску на економіку держави-агресора та звуження можливостей для фінансування бойових дій.
Зокрема, накладено санкції на здійснення імпортно-експортних операцій товарів подвійного призначення із представниками держави-агресора, суб?єктами господарювання на території рф тощо.
Разом з цим, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, проте не пізніше червня 2022 року, у Особа_1 виник протиправний умисел, направлений на допомогу державі-агресору шляхом передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, у тому числі суб?єктам господарювання, задіяних в діяльності військово-промислового комплексу рф, шляхом допомоги у здійсненні імпортно-експортних операцій з товарами, а саме з підшипниками різних видів. Підшипники використовуються у процесі виробництва промислового устаткування, сфері кольорової металургії, сталеливарної промисловості, авіації, виробництва автомобільної техніки різного призначення.
Для реалізації свого протиправного умислу, Особа_1 до своєї протиправної діяльності залучив громадян України.
Так, за розробленим планом протиправної діяльності, перебуваючи на території України, після початку збройної агресії рф на територію України, громадянин України Особа_1 за попередньою змовою з залученими до протиправної діяльності особами, з метою власного незаконного збагачення, а також з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, забезпечував закупівлю підшипників виробництва промислових підприємств рф з території держави-агресора, а також постачання підшипників на територію рф для подальшого використання їх підприємствами, установами та організаціями держави-агресора. 
Так, протягом 2024 року Особа_1 здійснено постачання підшипників на адресу російської компанії ООО «ТК «Азимут» (ИНН 2130012321/213001001, ОГРН 1062130018048, рф, Чувашская Республика-Чувашия, г. Чебоксары, Базовый проезд, д. 4А) на загальну суму 744 952 тис. російських рублів.
ООО «ТК «Азимут» у період 2024-2025 років брала участь у 34 контрактах державних закупівель рф, а саме поставок «підшипників вузлів та муфт» до «ФКУ КП-8 УФСИН России по Чувашской Республике-Чувашии» від 31.10.2024 та інших.
Крім цього, Особа_1 здійснено закупівлі підшипників виробництва рф з території держави-агресора, зокрема у суб?єктів господарювання: ООО «ВЗСП», ОАО ЕПК «Самара» (Указом Президента України від 27.05.2023 № 307/2023 введено санкції строком до 27.05.2033), ОАО «Московский завод авиационных подшипников», які в подальшому перевозились на територію Республіки Білорусь, де за допомогою мережі операторів поштових відправлень передавались на територію України та країн Європейського Союзу.
У подальшому, залучені Особа_1 як водії-перевізники громадянин України Особа_2 та громадянин Словаччини Особа_3, завозили та вивозили підшипники виробництва держави-агресора на митну територію України із укриттям від митного огляду.
Після завезення на територію України, підшипники направлялись поштою громадянам України для подальшої реалізації на території України.
Для забезпечення розрахунків між представниками держави-агресора та учасниками протиправної схеми, Особа_1 налагодив механізм перерахування коштів на розрахункові рахунки банків держави-агресора із використанням криптовалюти.
Так, діючи на виконання спільного злочинного умислу з іншими особами, з метою надання допомоги державі-агресору у забезпеченні сталого функціонування економіки, маючи на меті власне незаконне збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, Особа_1 в період з 01.06.2022 по 10.04.2025 доставив на територію України 32 партії підшипників, виробництва представників держави-агресора, які в подальшому, через операторів поштового зв?язку, були передані іншим особам для реалізації на території України.
Також, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше жовтня 2023 року, Особа_1, діючи умисно, з метою надання допомоги державі-агресору у забезпеченні сталого функціонування економіки, маючи на меті власне незаконне збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, придбав партію підшипників виробництва ОАО ЕПК «Самара» з маркуванням 5-32206Б3, які 13.10.2023 завезені Особа_3 на територію України через пункт пропуску «Ужгород» МП «Ужгород» Закарпатської митниці.
Так, Особа_4, використовуючи месенджер «Telegram», усвідомлюючи, що своїми діями він допомагає країні-агресору в уникненні санкцій, розуміючи протиправність своїх дій, з метою отримання прибутку (в отриманні матеріального зиску від співпраці з підприємствами країни-агресора, а саме збуту останнім за грошову винагороду виробленої продукції підприємств країни-агресора), запропонував громадянину України ОСОБА_4 , використовуючи можливості Особа_1, доставити з території рф на територію України підшипники виробництва рф для подальшої їх реалізації на території України.
В свою чергу, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що своїми діями він допомагає країні-агресору в уникненні санкцій, розуміючи протиправність своїх дій, з метою отримання прибутку (в отриманні матеріального зиску від співпраці з підприємствами країни-агресора, а саме збуту останнім за грошову винагороду виробленої продукції підприємств країни-агресора), погодився на пропозицію Особа_4 та Особа_1.
Продовжуючи свій злочинний намір, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше червня 2024 року, Особа_4 замовив у Особа_1 партію підшипників виробництва ОАО ЕПК «Самара» з маркуванням 5-32206Б3 у кількості 130 штук на загальну суму 2500 доларів США.
У подальшому, Особа_4, отримавши у місті Одеса у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше червня 2024 року, від Особа_1 партію підшипників виробництва ОАО ЕПК «Самара» з маркуванням 5-32206Б3 у кількості 130 штук на загальну суму 2500 доларів США, використовуючи можливості операторів поштового зв?язку, 16.06.2024 направив зазначену партію підшипників до поштового відділення ТОВ «Нова Пошта» № 248, розташованого за адресою: б-р Чоколівський, 37а, м. Київ, де її отримав ОСОБА_4 та розпорядився нею на власний розсуд.
Крім того, 31.03.2024 ОСОБА_4 замовив у Особа_4 підшипники виробництва рф з маркуванням 75-80027С1 у кількості 145 штук, вартістю 43 долара США за штуку, загальною вартістю 6235 доларів США, а 08.05.2024 за допомогою можливостей операторів поштового зв?язку ТОВ «Нова Пошта» ОСОБА_4 їх отримав та розпорядився ними на власний розсуд.

26 березня 2026 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої обвинувачений повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного вище діяння.
Сторони визначили призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 111-1 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, із позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в державних та комунальних підприємствах, установах, організаціях, суб`єктах господарювання державної чи комунальної власності на строк 10 років, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом встановленого строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, передбачені пунктами 1 і 2 ч. 1 ст. 76, пунктами 2 і 4 ч. 3 ст. 76 КК України.
За змістом угоди обвинувачений ОСОБА_4 усвідомлює і розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження даної угоди для її сторін є:
- обмеження прав прокурора, обвинуваченого на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України;
- відмова обвинуваченого від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 усвідомлює, що у разі невиконання ним угоди про визнання винуватості, прокурор, відповідно до ст. 476 КПК України упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності має право звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та здійснення судового розгляду у межах кримінального провадження в загальному порядку.
Обвинувачений ОСОБА_4 усвідомлює, що умисне невиконання даної угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
У суді обвинувачений ОСОБА_4 , цілком розуміючи свої процесуальні права, наслідки укладання та затвердження цієї угоди, а також характер висунутого обвинувачення, погоджуючись з його кваліфікуючими ознаками та визнаючи вину, підтримав умови вказаної угоди і просив про її затвердження. Прокурор та захисник висловилися про затвердження цієї угоди. Суд переконався в добровільності позиції сторін.
Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.
Згідно з абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Суд, при затвердженні погодженої міри покарання ОСОБА_4 враховує характер та ступінь суспільної небезпеки, вчиненого обвинуваченим правопорушення, що належить до категорії нетяжких злочинів, що в результаті його вчинення тяжких наслідків не настало, вік обвинуваченого, а також інші дані про його особу:
- раніше не судимий, зайнятий суспільно-корисною працею, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем роботи;
- обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 : щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільний внесок потреби ЗСУ грошових коштів суму 100000 грн.
- обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.
Враховуючи дані про особу ОСОБА_4 , його вік, сімейний та майновий стан, стан його здоров`я, а також обставини справи, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, поведінку обвинуваченого після скоєння даного правопорушення - щире каяття, активне сприяння розкриттю правопорушення, добровільний внесок потреби ЗСУ грошових коштів на суму 100000 грн., суд вважає, необхідним затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, із позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в державних та комунальних підприємствах, установах, організаціях, суб`єктах господарювання державної чи комунальної власності на строк 10 років.
Разом з тим, суд, беручи до уваги викладене, вважає, що вказані обставини в своїй сукупності дають підстави дійти висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства при його звільненні від відбування основного покарання з випробуванням, згідно вимог ст. 75 КК України та з покладанням на нього виконання обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Крім того, суд приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування основного покарання з випробуванням, тому на підставі ст. 77 КК України до нього не може бути застосовано додаткове покарання у виді конфіскації майна. 
Запобіжний захід у виді застави, застосований відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - скасувати.
Повернути заставодавцю ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ), заставу в розмірі 242240 грн., яка була внесена за обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03.07.2025р. (справа № 760/18110/25) на депозитний рахунок: банк отримувача коштів ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059; рахунок отримувача: НОМЕР_6, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок заставодавця ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ), номер рахунку: НОМЕР_2 , відкритий в АТ «УКРСИББАНК», МФО 351005.
На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України арешт:
- накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22.07.2025 (справа № 760/18230/25) на майно, вилучене 30 червня 2025 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: мобільний телефон MINI Redmi Note 10Pro IMEI1: НОМЕР_3 . IMEI2: НОМЕР_4 з сім-карткою НОМЕР_5 ; ноутбук ASUS Vivоbook sn:RBN0CV09233475 із зарядним пристроєм; 20 аркушів формату А4 на яких містились чорнові записи, необхідно скасувати.
На підставі ст. 100 КПК України речові докази: 
- мобільний телефон марки MINI Redmi Note 10 Pro IMEI1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 з сім-карткою НОМЕР_5 ; ноутбук ASUS Vivobook sn: RBN0CV09233475 із зарядним пристроєм, які переданні до кімнати зберігання речових доказів СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, необхідно повернути володільцю ОСОБА_4 
- 20 аркушів формату А4, на яких містились чорнові записи, які переданні до кімнати зберігання речових доказів СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, необхідно зберігати при матеріалах провадження. 
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. 
Процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 370, 374, 376, 468-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 березня 2026 року між прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю захисника ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.
Призначити  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, із позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в державних та комунальних підприємствах, установах, організаціях, суб`єктах господарювання державної чи комунальної власності на строк 10 років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, передбачені пунктами 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
На підставі ст. 76 КК України покласти на  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Запобіжний захід у виді застави, застосований відносно  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - скасувати.
Повернути заставодавцю ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ), заставу в розмірі 242240 грн., яка була внесена за обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03.07.2025р. (справа № 760/18110/25) на депозитний рахунок: банк отримувача коштів ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059; рахунок отримувача: НОМЕР_6, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок заставодавця ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ), номер рахунку: НОМЕР_2 , відкритий в АТ «УКРСИББАНК», МФО 351005.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22.07.2025 (справа № 760/18230/25) на майно, вилучене 30 червня 2025 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: мобільний телефон MINI Redmi Note 10Pro IMEI1: НОМЕР_3 . IMEI2: НОМЕР_4 з сім-карткою НОМЕР_5 ; ноутбук ASUS Vivоbook sn:RBN0CV09233475 із зарядним пристроєм; 20 аркушів формату А4 на яких містились чорнові записи - скасувати.
Речові докази:
- мобільний телефон марки MINI Redmi Note 10 Pro IMEI1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 з сім-карткою НОМЕР_5 ; ноутбук ASUS Vivobook sn: RBN0CV09233475 із зарядним пристроєм, які переданні до кімнати зберігання речових доказів СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області - повернути володільцю ОСОБА_4 
- 20 аркушів формату А4, на яких містились чорнові записи, які переданні до кімнати зберігання речових доказів СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області - зберігати при матеріалах провадження. 
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, і його копія після проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя:          ОСОБА_1