УХВАЛА

05 травня 2026 року
м. Київ

справа № 545/2909/24
провадження № 61-6029ск26 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на рішення Полтавського районного суду Полтавської області 
від 03 вересня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду 
від 24 березня 2026 року у справі за позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» до ОСОБА_1 , третя особа - Терешківська сільська рада Полтавського району Полтавської області, про витребування майна із чужого незаконного володіння, 
ВСТАНОВИВ:
У липні 2024 року Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (далі - ДП «Ліси України») звернулося до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Терешківська сільська рада Полтавського району Полтавської області (далі - Терешківська сільська рада), в якому просило суд:
- скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 5324083907:07:001:0106 з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо зазначеної земельної ділянки;
- витребувати на користь ДП «Ліси України» частину земельної ділянки 
з кадастровим номером 5324083907:07:001:0106 у розмірі часткового перетину 
з межами кварталу 68 Чалівського лісництва філії «Полтавське лісове господарство» ДП «Ліси України», площею 0,2252 га з загальної площі ділянки 
0,2501 га, що належить ОСОБА_1 на праві власності.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 03 вересня 
2025 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду 
від 24 березня 2026 року, у задоволенні позову ДП «Ліси України» до ОСОБА_1 , третя особа - Терешківська сільська рада, про витребування майна із чужого незаконного володіння відмовлено.
04 травня 2026 року представник ДП «Ліси України» - адвокат Гордієнко Ю. Ю. через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 03 вересня 
2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 24 березня 2026 року (надійшла до суду 04 травня 2026 року), в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить суд скасувати оскаржувані судові рушення, ухвалити нове про задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
У касаційній скарзі представник заявника заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що повний текст постанови отримано через підсистему «Електронний суд» 04 квітня 2026 року, що підтверджено доказами.
Дослідивши клопотання представника заявника, Верховний Суд вважає за можливе задовольнити клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги.
Однак, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року 
№ 2147-VIII.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, яка подана: юридичною особою 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви 
і скарги від розміру оспорюваної суми; фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день звернення до суду з цим позовом) передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, 
в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення 
в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

ДП «Ліси України» звернулося до суду з позовом у 2024 році та заявляв одну позовну вимогу немайнового характеру та одну позовну вимогу майнового характеру.
Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 3 028,00 грн (350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1 059 800,00 грн).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».
При цьому суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.
ДП «Ліси України» оскаржує рішення суду першої та апеляційної інстанції у повному обсязі.
У касаційній скарзі зазначено, що ціна позову становить 6 574,00 грн.
Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги 
у розмірі 9 689,60 грн, а саме:
1) Судовий збір за позовну вимоги немайнового характеру 3 028,00 грн;
2) Судовий збір за позовні вимоги майнового характеру 3 028,00 грн;
3) Судовий збір за подачу касаційної скарги - 9 689,60 грн ((3 028,00+3 028,00)*200%)*0,8=9 689,60). 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату в повному обсязі.
Також, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
Згідно з частиною шостою статті 43 ЦПК України процесуальні документи 
в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Відповідно до пункту 29 Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), у разі подання до суду документів 
в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Згідно із частиною сьомою статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Так, касаційна скарга була сформована в системі «Електронний суд», проте доказів надсилання листом з описом вкладення ОСОБА_1 копії цієї касаційної скарги представник заявника не надав.
Верховний Суд не бере до уваги надану квитанцію № 6941189 про направлення касаційної скарги адвокату Коморній О. В., оскільки відсутні докази того, що адвокат Коморна О. В. має право представляти інтереси ОСОБА_1 у Верховному Суді.
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Клопотання Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити. Поновити Державному спеціалізованому господарському підприємства «Ліси України» процесуальний строк для подачі касаційної скарги.
Касаційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на рішення Полтавського районного суду Полтавської області 
від 03 вересня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду 
від 24 березня 2026 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць