Справа № 641/9327/25
н/п 2/953/1126/26 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
11 червня 2026 року
Київський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Вітюка Р.В.,
за участю секретаря судового засідання Глазько С.О.,
учасники справи у судове засідання не з`явились
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, ціна позову 171 750,00 грн
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст заявлених вимог
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" (далі – Товариство) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за договором у розмірі 171 750,00 грн, з яких: тіло кредиту – 25 000,00 грн, проценти 134 250,00 грн та штрафні санкції – 12 500,00 грн. Також просить стягнути судовий збір в сумі 2 422,20 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн та здійснювати розгляд без участі представника, вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Позовна заява мотивована тим, що позивач отримав права вимоги до відповідача відповідно до договору факторингу за договором споживчого кредиту № 1671689 від 21.06.2024, зобов`язання за якими відповідач належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього є заборгованість перед новим кредитором.
Виклад позиції відповідача
Відповідач правом на подачу відзиву не скористався.
Процесуальні дії у справі
Слобідський районний суд м. Харкова ухвалою від 02.12.2025 передав справу за підсудністю до Київського районного суду м. Харкова.
Київський районний суд м. Харкова ухвалою від 26.12.2025 прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив загальне позовне провадження, призначив справу до розгляду, за клопотанням позивача витребував первинні документи, встановив учасникам справи строки для реалізації процесуальних прав. Підготовче засідання відкладалось з метою належного повідомлення учасників справи, зокрема, до 24.02.2026.
Суд ухвалою від 24.02.2026 закрив підготовче провадження, призначив справу до розгляду.
04.06.2026 від АТ "Сенс Банк" надійшла витребовувана інформація, зокрема, щодо зарахування коштів на рахунок відповідача та виписку по рахунку. 
Розгляд справи відкладався до 11.06.2026.
11.06.2026 учасники справи у судове засідання не з`явились. Про дату, час і місце судових засідань повідомлялись своєчасно та належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження та судових повісток на адресу його реєстрації. Позивач отримав судову кореспонденцію в електронному кабінеті. Разом з позовом подав заяву про розгляд справи без його участі та вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився. Поштові повідомлення на підготовчі засідання (26.01.2026, 24.02.2026) та судові засідання (23.03.2026, 16.04.2026, 14.05.2026, 11.06.2026) повернулись з відміткою: "адресат відсутній", що згідно зі ст. 128, 272 ЦПК України та усталеною практикою Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17, Верховного Суду від 09.11.2023 у справі № 753/114/22) вважається належним повідомленням. Також відповідач додатково повідомлявся на відомий суду номер телефону. Відзиву на позовну заяву та будь-яких заяв чи клопотань до суду не подав.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (частина перша статті 223 ЦПК України).
Суд, ураховуючи належне повідомлення учасників справи, заяву позивач, дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність сторін.
11.06.2026 суд згідно зі статтею 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 ЦПК України.
Судовий розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу через неявку в судове засідання всіх учасників справи (частина друга статті 247 ЦПК України).
Фактичні обставини, встановлені судом
21.06.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Слон Кредит" і ОСОБА_1 уклали договір про надання споживчого кредиту № 1671689, відповідно до п. 1.2. якого товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Договір підписано зі сторони споживача одноразовим ідентифікатором К554.
Положеннями пунктів 1.3. – 1.5. сторони узгодили істотні умови договору, а саме: сума кредиту – 25 000,00 грн; тип кредиту – кредит; строк кредиту 360 днів; стандартна процента ставка становить 1,50 % в день та застосовуються в межах строку кредиту. 
Відповідно до виписки по рахунку ОСОБА_1 , наданої АТ "СЕНС БАНК" вбачається зарахування коштів в розмірі 25 000 грн 21.06.2024. 
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом така складає: 25 000,00 грн – основна заборгованість, 134 250,00 грн та штрафні санкції – 12 500,00 грн.
27.06.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Слон Кредит" та Товариство уклали договір факторингу № 27062025, згідно з яким позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги щодо осіб, які були боржниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Слон Кредит", включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1671689 від 21.06.2024.
Відповідно до витягу з реєстру боржників за кредитними договорами позивач набуває право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 1671689 від 21.06.2024 в загальному розмірі 171750 грн (основна сума боргу – 25 000 грн, проценти – 134 250 грн; штрафні санкції – 12 500 грн).
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом (ч. 1 ст. 207 ЦК України).
Електронний договір – домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію").
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до абзацу третього частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 дійшов висновку, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами (указана позиція є сталою, постанови Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, від 16.12.2020 у справі № 561/77/19).
З матеріалів справи вбачається, що відповідач підписав договір одноразовим ідентифікатором К554, чим підтвердив свою згоду на укладення договору та з усіма його умовами, що підтверджує факт досягнення сторонами згоди щодо істотних умов правочинів, як того вимагають положення статті 638 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
З матеріалів справи вбачається, що первісний кредитор за договором надав кредит відповідачу у розмірі 25 000 грн, тобто виконав свої зобов`язання з надання коштів.
Первісний кредитор виконав взяті на себе зобов`язання щодо надання боржнику коштів у користування (право вимоги за якими згодом перейшло до позивача), що також не заперечується представником відповідача, однак в порушення ст. 509, 1048, 1049, 1054 ЦК України та умов договорів відповідач зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого у останнього перед позивачем утворилась заборгованість.
Позивач отримав права грошової вимоги до відповідачки за договором відповідно до договору відступлення права вимоги, а тому з дати відступлення прав вимоги Товариство стало кредитором за вказаними кредитними договорами.
Суд зазначає, що матеріали справи містять докази щодо надання відповідачу у користування кредитними коштами у розмірі 25 000,00 грн. Доказів повернення вказаних коштів матеріали справи не містять, відповідач не надав, а тому суд вважає такі вимоги обґрунтованими.
Щодо процентів
З матеріалів справи вбачається, що сторони кредитного договору узгодили розмір процентної ставки за користування кредитними коштами – 1,5 % (п. 1.5.1) та строк кредитування – 360 днів (п. 1.4.).
Згідно з виписки з рахунку вбачається, що кредитні кошти перераховано відповідачу 21.06.2024.
Відповідно до частини 5 статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % (статтю 8 доповнено частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-ІХ від 22.11.2023).
Згідно з п. 17 Розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів – 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 % (Розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено пунктом 1 згідно із Законом № 3498-ІХ від 22.11.2023).
Відповідно до розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.
Згідно з карткою документа Закону № 3498-ІХ визначено, що дата публікації 23 грудня 2023 року, дата набрання законної сили 24 грудня 2023 року.
Тобто, з 24 грудня 2023 року та протягом перших 120 днів (до 22.04.2024) розмір денної процентної ставки при укладенні кредитного договору не може перевищувати 2,5 %.
Національним банком України у листі від 20 лютого 2024 року "Щодо дотримання законодавства у сфері споживчого кредитування" надано роз`яснення щодо застосування Закону № 3498-ІХ, а також п. 17 Розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" з метою недопущення порушення прав споживачів. Так, у пункті 2 вказаного листа щодо максимального розміру денної процентної ставки Національним банком України роз`яснено, що "відповідно до пункту 17 Розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону про споживче кредитування тимчасово протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом № 3498-ІХ, тобто до 20.08.2024 включно, встановлено максимальний розмір денної процентної ставки, який не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно).
На підставі частини 5 статті 8 Закону України "Про споживче кредитування", починаючи з 241 дня з дня набрання чинності Законом № 3498-ІХ, тобто з 21.08.2024, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої статті 8 Закону "Про споживче кредитування", не може перевищувати 1%.
Враховуючи, що договір про надання грошових коштів у позику укладено 21.06.2024, тобто після внесення змін до Закону України "Про споживче кредитування", а тому за період з 24.04.2024 (день отримання позики) до 20.08.2024 (день закінчення встановлених законодавством 240 днів) проценти за користування повинні були нараховуватись з розрахунку обумовленої сторонами денної відсоткової ставки розміром 1,5 %, що за 61 день становить 22 875 грн (з 21.06.2024 до 20.08.2024; 25 000,00 x 1.5 x 61 / 100).
З 21.08.2024 до 15.06.2025 (сплив строку кредитування 360 днів) проценти повинні нараховуватись відповідно до частини 5 статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" за денною ставкою 1 %, що за 299 дні складає 74 750,00 грн (з 21.08.2024 до 15.06.2025; 25 000,00 x 1 x 299 / 100).
За таких обставин, розмір процентів за користування кредитом у строк узгоджений сторонами (360 днів, п. 1.4. договору) складає 97 625 грн з такого розрахунку 22 875 грн за процентною ставкою 1,5 % узгодженою сторонами у договорі за 61 день (з 21.06.2024 до 20.08.2024) та 74 750,00 грн за процентною ставкою визначеною, як максимальна законодавцем за 299 днів (у межах загального строку визначеного сторонами (з 21.08.2024 до 16.05.2025), що відповідає положенням договору та обмежень встановлених у силу частини 5 статті 8 та п. 17 Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про споживче кредитування". Саме в такому розмірі підлягають до задоволення вимоги про стягнення процентів за користування кредитним коштами, в решті слід відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю.
Отже, до задоволення підлягають позовні вимоги в розмірі 122 625,00 грн, з яких: 25 000,00 грн основної заборгованості та 97 6250 грн процентів за користування кредитом, в решті слід відмовити.
Щодо вимоги про стягнення штрафних санкцій
Позивач заявив до стягнення з відповідача, крім тіла кредиту, процентів, ще неустойку у розмірі 12 500 грн.
Згідно з пунктом 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Суд враховує, що положеннями цивільного законодавства (ЦК України основний акт цивільного законодавства) передбачено звільнення боржника від сплати неустойки, а у разі її нарахування підлягає списанню. Указана норма є імперативною і підлягає безпосередньому застосуванню.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває по теперішній час.
Верховний Суд у постанові від 12.02.2025 у справі № 758/5318/23 зробив висновок, що тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, оскільки неустойка за кредитним договором нарахована у період дії воєнного стану, то відповідач звільняється від обов`язку її сплати на користь ТОВ "Споживчий центр" і суд вважає за можливе безпосередньо застосувати пункт 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України, оскільки саме вказаним положенням урегульовані спірні правовідносини.
Висновки за результатами розгляду заяви
Отже, позовні вимоги Товариства до відповідача про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню у розмір 122 625,00 грн, з яких: 25 000,00 грн основної заборгованості та 97 6250 грн процентів за користування кредитом. У решті слід відмовити за необґрунтованістю.
Судові витрати
Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача судовий збір та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 2 422,40 грн і 10 000, відповідно.
Позивач на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу до позовної заяви додав (в копіях): договір про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024;- акт прийому-передачі виконаних робіт до договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024, відповідно до якого надано такі послуги: зустріч адвоката і клієнта – 440 грн, дослідження наданих клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи – 840 грн, аналіз практики – 440 грн, підготовка декількох позицій – 840 грн, письмова юридична консультація – 840, проведення адвокатом заходів спрямованих на самостійне отримання необхідних письмових доказів – 840 грн, складання позовної заяви – 1 640 грн, оформлення додатків до позовної заяви – 840 грн, складання процесуальних документів для розгляду цивільної справи – 1640 грн, представництво клієнта під час здійснення цивільного судочинства – 1 640 грн.
Відповідач заперечень щодо розміру заявлених до стягнення витрат на правову допомогу не заявив. Обставин очевидної непропорційності предмету спору суд не встановив.
За таких обставин, суд здійснює розподіл судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України, а саме пропорційно розміру заявлених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 1 729,53 грн – судового збору та 7 139,74 грн – витрат на правову допомогу.
Керуючись статтями 2, 4, 13, 19, 76 – 81, 141, 263 – 265, 280 – 282, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" заборгованість за кредитним договором № 1671689 від 21.06.2024 у розмірі 122 625,00 грн, з яких: 25 000,00 грн основної заборгованості та 97 6250 грн процентів за користування кредитом, судовий збір в розмірі 1 729,53 грн та 7 139,74 грн витрат на професійну правову допомогу.
У решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено та підписано 11.06.2026.
Учасники справи
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" (03150, м. Київ, вул. Загородня, 15; офіс 118/2, код 44559822).
Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).
Суддя           Роман ВІТЮК