РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2026 року 	м. Рівне	№460/8394/26	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді К.М.Недашківської, розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі – Позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі – Відповідач), в якому Позивач просить суд: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи в Дочірньому підприємстві агрофірмі «Дівички» закритого акціонерного товариства «Корпорація Агротех» з 08.05.2003 по 31.10.2003 включно, а також в Сільськогосподарському приватному підприємстві “Злагода” з червня по грудень 2004 року включно, з січня по березень 2007 року включно, з вересня по грудень 2007 року включно, з січня 2008 року по грудень 2009 року включно; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в Дочірньому підприємстві агрофірмі «Дівички» закритого акціонерного товариства «Корпорація Агротех» з 08.05.2003 по 31.10.2003 включно, а також в Сільськогосподарському приватному підприємстві “Злагода” з червня по грудень 2004 року включно, з січня по березень 2007 року включно, з вересня по грудень 2007 року включно, з січня 2008 року по грудень 2009 року включно.
Стислий виклад позиції Позивача.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивачка звернулася до Відповідача із заявою про призначення пенсії та зарахування до страхового стажу спірних періодів роботи. Однак Відповідач не зарахував до її страхового стажу періоди роботи у Дочірньому підприємстві агрофірмі «Дівички» закритого акціонерного товариства «Корпорація Агротех» з 08.05.2003 по 31.10.2003 включно, а також у Сільськогосподарському приватному підприємстві «Злагода» з червня по грудень 2004 року включно, з січня по березень 2007 року включно, з вересня по грудень 2007 року включно, з січня 2008 року по грудень 2009 року включно. Позивач вважає таку бездіяльність протиправною, оскільки факт її роботи у вказані періоди підтверджується належними доказами, а відсутність або неповнота відомостей про сплату страхових внесків роботодавцем не може позбавляти її права на зарахування відповідного періоду до страхового стажу.
Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.
Ухвалою суду від 18.05.2026 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.
Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою про зарахування до страхового стажу періодів роботи у Дочірньому підприємстві агрофірмі «Дівички» закритого акціонерного товариства «Корпорація Агротех» з 08.05.2003 по 31.10.2003 включно, а також у Сільськогосподарському приватному підприємстві «Злагода» з червня по грудень 2004 року включно, з січня по березень 2007 року включно, з вересня по грудень 2007 року включно, з січня 2008 року по грудень 2009 року включно.
Листом від 08.05.2026 №1700-0202-8/37880 Відповідач повідомив, що до страхового стажу не враховано період роботи з 08.05.2003 по 31.10.2003 згідно з записами №8-9 трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки відомості про сплату страхових внесків у такий період відсутні в реєстрі застрахованих осіб.
Також у вказаному листі Відповідач зазначив, що періоди роботи Позивача в Сільськогосподарському приватному підприємстві «Злагода», починаючи з грудня 2003 року, враховано до страхового стажу на підставі відомостей реєстру застрахованих осіб, однак у зв`язку з відсутністю відомостей про сплату страхових внесків за Позивача страхувальником СГПП «Злагода» у червні-грудні 2004 року, січні-березні 2007 року, вересні-грудні 2007 року, у 2008-2009 роках такі періоди не враховано до її страхового стажу.
Вважаючи таку бездіяльність Відповідача протиправною, Позивач звернулася до суду з цим позовом.
Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу своїх дій, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд зазначає таке. 
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Правові засади функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, порядок призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.
Згідно зі статті 1 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Відповідно до частини 1 статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з частини 2 статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV, страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
За приписами ч.ч.1-3 статті 20 Закону №1058-IV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
У силу приписів частини 1 статті 15 Закону №1058-IV, платниками страхових внесків до солідарної системи є, зокрема, страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону.
Відповідно до пункту 1 статті 14 Закону №1058-IV страхувальниками відповідно до цього Закону є, зокрема, роботодавці.
Згідно із частиною 2 статті 20 Закону №1058-IV, обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
За приписами частини 6 статті 20 Закону №1058-IV, страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (ч.12 ст.20 Закону №1058-IV).
Відповідно до положень статті 106 Закону №1058-IV, відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI).
Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 1 Закону №2464-VI, страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.
Зокрема частиною 1 статті 4 Закону №2464-VI встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 6 Закону №2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Отже, обов`язок щодо сплати страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника - роботодавця, оскільки він здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи - працівника.
Застрахована особа не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства за страховими внесками не може бути підставою для незарахування до страхового стажу такої особи періодів її роботи.
Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 27.03.2018 у справі №208/6680/16-а, від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, від 20.03.2019 у справі №688/947/17, від 30.09.2019 у справі №414/736/17, від 23.07.2019 у справі №617/927/17.
Таким чином, усі місяці роботи, в тому числі, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі-працівнику заробітну плату та нараховувало відповідні страхові внески з неї, повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство-страхувальник ці страхові внески чи ні або незалежно від того, чи обліковуються вказані страхові внески відповідачем у реєстрі застрахованих осіб.
Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від використовуваних форм власності та господарювання.
Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Відповідно до пункту 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Отже, трудова книжка є основним документом, що підтверджує факт трудової діяльності особи. Інші документи застосовуються для підтвердження стажу у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, а також у випадку, коли такі записи є неправильними чи неточними.
Суд встановив, що трудова книжка ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 містить записи про її роботу у Дочірньому підприємстві агрофірмі «Дівички» закритого акціонерного товариства «Корпорація Агротех» з 08.05.2003 по 31.10.2003, а також у Сільськогосподарському приватному підприємстві «Злагода» з 03.12.2003 по 13.08.2009.
Відповідачем не доведено, що зазначені записи у трудовій книжці є недостовірними, неправильними або такими, що внесені з порушенням установленого порядку.
Більше того, з матеріалів справи вбачається, що сам Відповідач не заперечує факту перебування позивача у трудових відносинах із зазначеними підприємствами, однак не зарахував окремі періоди роботи до страхового стажу виключно з підстав відсутності відомостей про сплату страхових внесків у реєстрі застрахованих осіб.
Суд враховує, що період роботи Позивача у Дочірньому підприємстві агрофірмі «Дівички» закритого акціонерного товариства «Корпорація Агротех» з 08.05.2003 по 31.10.2003 мав місце до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.01.2004, а тому такий період підлягає підтвердженню відповідно до законодавства, що діяло раніше, зокрема на підставі трудової книжки.
Щодо періодів роботи позивача після 01.01.2004, суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники та застраховані особи.
Згідно з частиною другою статті 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески.
Частиною шостою статті 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.
У разі несвоєчасної або неповної сплати страхових внесків до страхувальників застосовуються фінансові санкції, передбачені законом, а посадові особи, винні у порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть відповідальність згідно із законом.
Таким чином, обов`язок щодо нарахування та сплати страхових внесків за найманого працівника покладається на роботодавця як страхувальника. Працівник не є особою, відповідальною за ведення звітності страхувальника, своєчасність подання відомостей до реєстру застрахованих осіб та сплату страхових внесків роботодавцем.
Неналежне виконання страхувальником свого обов`язку щодо сплати страхових внесків або подання відповідної звітності не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді незарахування періоду фактичної роботи до страхового стажу, якщо факт такої роботи підтверджений належними доказами.
Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17 зазначив, що на особу не може перекладатися тягар доведення правдивості чи достовірності даних, зазначених у її трудовій книжці, а працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві чи неналежний порядок ведення трудової книжки з вини адміністрації підприємства.
Аналогічний правовий підхід застосовується і у спорах щодо незарахування періодів роботи до страхового стажу через несплату або неповну сплату страхових внесків роботодавцем, оскільки відповідальність за такі порушення покладається на страхувальника, а не на застраховану особу.
За таких обставин суд дійшов висновку, що відсутність у реєстрі застрахованих осіб відомостей про сплату страхових внесків за окремі періоди роботи Позивача у Сільськогосподарському приватному підприємстві «Злагода» не є самостійною та достатньою підставою для незарахування таких періодів до страхового стажу, оскільки факт перебування Позивача у трудових відносинах із зазначеним підприємством підтверджується записами трудової книжки, а також іншими матеріалами справи.
З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи у Дочірньому підприємстві агрофірмі «Дівички» закритого акціонерного товариства «Корпорація Агротех» з 08.05.2003 по 31.10.2003 включно, а також у Сільськогосподарському приватному підприємстві «Злагода» з червня по грудень 2004 року включно, з січня по березень 2007 року включно, з вересня по грудень 2007 року включно, з січня 2008 року по грудень 2009 року включно, є протиправною.
З метою ефективного захисту прав Позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в Дочірньому підприємстві агрофірмі «Дівички» закритого акціонерного товариства «Корпорація Агротех» з 08.05.2003 по 31.10.2003 включно, а також в Сільськогосподарському приватному підприємстві “Злагода” з червня по грудень 2004 року включно, з січня по березень 2007 року включно, з вересня по грудень 2007 року включно, з січня 2008 року по грудень 2009 року включно.
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваної бездіяльності, в порядку статті 77 КАС України, а тому права та інтереси Позивача підлягають судовому захисту шляхом задоволення позову повністю.
Враховуючи положення частини першої статті 139 КАС України, суд стягує на користь Позивача понесені ним судові витрати, які підлягають відшкодуванню, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На користь Позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1064 грн 96 коп, сплачена відповідно до квитанції від 14.05.2026, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. 
Враховуючи наведене та керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд 

В И Р І Ш И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи в Дочірньому підприємстві агрофірмі «Дівички» закритого акціонерного товариства «Корпорація Агротех» з 08.05.2003 по 31.10.2003 включно, а також в Сільськогосподарському приватному підприємстві “Злагода” з червня по грудень 2004 року включно, з січня по березень 2007 року включно, з вересня по грудень 2007 року включно, з січня 2008 року по грудень 2009 року включно. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в Дочірньому підприємстві агрофірмі «Дівички» закритого акціонерного товариства «Корпорація Агротех» з 08.05.2003 по 31.10.2003 включно, а також в Сільськогосподарському приватному підприємстві “Злагода” з червня по грудень 2004 року включно, з січня по березень 2007 року включно, з вересня по грудень 2007 року включно, з січня 2008 року по грудень 2009 року включно.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області суму судового збору у розмірі 1064 грн 96 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 30 червня 2026 року 

Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 ) 
Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076) 

Суддя       К.М. Недашківська