ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 380/15649/25 пров. № А/857/3476/26	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді - Іщук Л. П.,
суддів – Обрізка І.М., Пліша М.А.,
за участі секретаря судового засідання – Доморадової Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 року (головуючий суддя Кузан Р.І., м. Львів о 10:03 год., повне судове рішення виготовлено 05 грудня 2025 року) у справі за позовом Приватного підприємства "ІМПОРТТОРГ" до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень,
в с т а н о в и в:
ПП "ІМПОРТТОРГ" звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №32252/13-01-07-06, №32085/13-01-07-10 та №32262/13-01-07-06 від 11.07.2025.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №32252/13-01-07-06 та №32262/13-01-07-06 від 11.07.2025. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №32085/13-01-07-10 від 11.07.2025 в частині суми штрафних санкцій в розмірі 22006,21 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду в частині задоволення позову, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій покликається на неправильне застосування норм матеріального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції безпідставно ототожнив відсутність у бухгалтерському обліку позивача проведень за субрахунком 961 «Втрати від інвестицій в асоційовані підприємства» з відсутністю самих втрат від участі в капіталі. Зазначає, що застосування рахунку 944 «Сумнівні та безнадійні борги» для відображення втрати вартості корпоративних прав є бухгалтерськи та економічно необґрунтованим і не може впливати на обов`язок платника здійснити податкове коригування фінансового результату відповідно до підпункту 140.5.3 пункту 140.5 статті 140 ПК України.
Зауважує, що відповідно до МСБО 28 «Інвестиції в асоційовані підприємства», який є обов`язковим для застосування суб`єктами господарювання, що мають значний вплив на об`єкт інвестування, інвестиції в асоційовані підприємства обліковуються за методом участі в капіталі незалежно від того, чи формував об`єкт інвестування фінансову звітність з відображенням збитку у відповідному звітному періоді. Вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного та необґрунтованого висновку про відсутність підстав для збільшення фінансового результату до оподаткування, фактично дозволивши платнику податків шляхом довільного вибору бухгалтерського рахунку уникнути застосування імперативної норми податкового законодавства. Вказує, що підпункт 140.5.3 пункту 140.5 статті 140 ПК України не надає платнику податків права вибору щодо застосування даної норми та не ставить збільшення фінансового результату у залежність від факту відображення втрат саме на субрахунку 961. 
Крім того зазначає, що позивач у попередніх періодах визнавав об`єкт інвестування як асоційоване підприємство, обліковував інвестицію на відповідних рахунках фінансових інвестицій та декларував суттєвий вплив на його діяльність. Водночас у момент остаточної втрати інвестиції позивач фактично змінив підхід до кваліфікації тієї ж самої операції, що свідчить про вибіркове та ситуаційне застосування норм обліку з метою мінімізації податкових зобов`язань.
Акцентує увагу, що законодавець, запроваджуючи підпункт 140.5.3 пункту 140.5 статті 140 ПК України, свідомо відокремив інвестиційні втрати від інших видів витрат платника податків та встановив для них спеціальний податковий режим. Визнання таких втрат у складі витрат звичайної діяльності суперечить волі законодавця та призводить до необґрунтованого зменшення податкової бази.
Наголошує, що це призвело не лише до заниження податку на прибуток у звітному періоді, а й до формування завищеного від`ємного значення, яке може бути використане платником у наступних періодах, що створює триваючі негативні наслідки для бюджету.
Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив, що висновок податкового органу про заниження ПП «Імпортторг» податкових зобов`язань з податку на прибуток ґрунтуються виключно на описі порушень порядку ведення позивачем бухгалтерського обліку. Зазначає, що відповідач ні в акті перевірки, ні під час судового розгляду не навів обґрунтувань, яким чином невірне відображення сум неповернутого внеску до статутного фонду асоційованого підприємства на субрахунку 944 «Безнадійні борги» в кінцевому результаті вплинуло на дані податкового обліку позивача. Вважає, що суд правильно не застосовував МСБО 28, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до облікової політики ПП «ІМПОРТТОРГ», затвердженої наказом №1-ОРП від 7.06.2014, зі змінами, внесеними наказами №1-ОП від 01.09.2015, №1-ОП від 16.01.2020, при веденні бухгалтерського обліку та складанні фінансової звітності застосовуються національні положення (стандарти) бухгалтерського обліку, затверджені Міністерством фінансів України.
Наголошує, що АТ «ОТП БАНК» підтвердило, що моментом надходження коштів від нерезидента VANA-VIRU KK LLC (Еcтонія) є саме 10.11.2023 – зарахування банком коштів від нерезидента на розподільчий рахунок ПП «Імпортторг», а тому починаючи з 10.11.2023 кошти в іноземній валюті, що надійшли від нерезидента, знаходились в Україні на відповідному рахунку в банку, що відповідає ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції».
Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Під час апеляційного розгляду представник відповідача підтримала апеляційну скаргу.
Представник позивача у судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки рішення суду першої інстанції в частині відмови у позові не оскаржується, суд апеляційної інстанції не надає правової оцінки спірним правовідносинам у цій частині.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ПП “ІМПОРТТОРГ” зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 27.06.2014 з кодом ЄДРПОУ 39275559. 
Посадовими особами ГУ ДПС у Львівській області відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.7 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу на підставі наказу від 22.05.2025 №3055-ПП та направлень на перевірку від 26.05.2025 №5959, №5958, №5960 та від 02.06.2025 №6241 проведено документальну виїзну позапланову перевірку ПП “ІМПОРТТОРГ” (39275559) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2018 по 25.05.2025, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2014 по 05.05.2025.
За результатами перевірки складено акт від 10.06.2025 №25774/13-01-07-06/39275559 “Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП “ІМПОРТТОРГ” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2018 по 25.05.2025” (далі – акт перевірки), в якому описані виявлені податковим органом порушення позивачем вимог законодавства. 
Зокрема, в акті перевірки від 10.06.2025 №25774/13-01-07-06/39275559 відповідач вказав:
“За період з 01.01.2018 по 25.05.2025 ПП “ІМПОРТТОРГ” задекларовано різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу, в сумі “-13 750 365” грн. в тому числі за 2019 рік в сумі 1 654 773 грн., за 2024 рік в сумі “-8118209” грн., за 2025 рік в сумі “-7 488 331” грн.
Перевіркою задекларованих платником податків та встановлених у ході проведення перевірки показників рядка 03 Декларацій “Різниці, які виникають відповідно до Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями)” встановлено їх заниження на суму 9 073 000 грн., а саме: в ході проведення перевірки встановлено, що ПП “ІМПОРТТОРГ” було засновником ПП “КОМТОРГ СЕРВІС” (38514265), а саме згідно з рішенням власника від 31.10.2017 №31/10/2017 здійснено внесок в статутний фонд ПП “КОМТОРГ СЕРВІС” на підставі платіжного доручення від 08.11.2017 №429 в сумі 9 072 000 грн.
Частка внеску ПП “ІМПОРТТОРГ” в статутний фонд ПП “КОМТОРГ СЕРВІС” в процентному відношенні становить 100% або 9 073 000 грн.
Рішенням власника від 29.11.2017 №29/11/2017 вирішено припинити ПП “КОМТОРГ СЕРВІС”. Дата проведення державної реєстрації припинення ПП “КОМТОРГ СЕРВІС” - 09.06.2023, підприємство знято з обліку 12.06.2023.
ПП “КОМТОРГ СЕРВІС” не повернув засновнику внесок в статут ПП “ІМПОРТТОРГ”.
Рішенням власника від 28.05.2023 №28/05/23 “Про визначення майна ПП “КОМТОРГ СЕРВІС”, яке підлягає передачі власнику підприємства - ПП “ІМПОРТТОРГ” у зв?язку з проведенням процедури ліквідації підприємства” вирішено: відповідно до ліквідаційного балансу станом на 31.12.2017, після задоволення кредиторських вимог ПП “КОМТОРГ СЕРВІС” на балансі ПП “КОМТОРГ СЕРВІС” відсутні будь які активи (майно), які могли б бути передані власнику підприємства відповідно до ч.12 ст. 11 Цивільного Кодексу України у зв?язку з проведенням процедури ліквідації підприємства, а тому не підлягає передачі або поверненню внесок Власника у статутний капітал підприємства та майно підприємства.
Суму внеску в статутний фонд, який не повернено ПП “КОМТОРГ СЕРВІС”, по бухгалтерському обліку відображено ПП “ІМПОРТТОРГ” у витратах у 2023 році на рахунку 944 “Безнадійні борги” в сумі 9 073 000 грн.
Так, відповідно до поданої декларації з податку на прибуток підприємства за 2022 рік (з урахуванням уточнення) ПП “ІМПОРТТОРГ” задекларовано показник в рядку 01 “Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку” в сумі 44 500 289 грн., а за 2023 рік в сумі 47 462 401 грн. Відповідно до поданої фінансової звітності малого підприємства за 2022 рік (з урахуванням уточнення) ПП “ІМПОРТТОРГ” задекларовано показник рядка 2280 “Разом доходи” в сумі 50 503,5 тис.грн., а за 2023 рік - в сумі 47 462,4 грн. 
За період травень, червень 2022 року ПП “ІМПОРТТОРГ” було платником єдиного податку 3 групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні. 
Обсяг доходу, що оподатковується за ставкою 2% в травні-червні 2022 року становив 8 538 402,79 грн. ПП “ІМПОРТТОРГ” не подано додаток РІ до рядка 03 податкової декларацiї з податку на прибуток за 2023 рік та, відповідно, не задекларовано показник різниць, на які збільшується фінансовий результат в рядку 3.1.5 “Сума втрат від інвестицій в асоційовані, дочірні та спільні підприємства, розрахованих за методом участі в капіталі або методом пропорційної консолідації (підпункт 140.5.3 пункту 140.5 статті 140 розділу ІІІ Податкового кодексу України)” в розмірі 9 073 000 грн.
Враховуючи вищенаведене, в порушення п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.140.5.3 п.140.5 ст.140 Податкового кодексу, ПП “ІМПОРТТОРГ” завищено від`ємне значення різниць, які виникають відповідно до Податкового кодексу України (р. 03 РІ Декларації) за 2024 рік в сумі “-8 118 209” грн., за 2025 рік в сумі “-7 488 331” грн. у зв`язку із відсутністю декларування показника різниць, на які збільшується фінансовий результат в рядку 3.1.5 “Сума втрат від інвестицій в асоційовані, дочірні та спільні підприємства, розрахованих за методом участі в капіталі або методом пропорційної консолідації (підпункт 140.5.3 пункту 140.5 статті 140 розділу ІІІ Податкового кодексу України)” в розмірі 9 073 000 грн. за 2022 рік”.
Крім того, за результатами перевірки дотримання позивачем вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій відповідач встановив:
ПП “ІМПОРТТОРГ” (Покупець) в особі директора Ткачишин Андріани Степанівни, що діє на підставі Довіреності з однієї сторони, та фірма-нерезидент VANA-VIRU KK LLC (Естонія, Продавець), в особі члена правління Rasmus Paal, з іншої сторони, укладено контракт від 14.10.2022 № 141022, на купівлю Товару згідно Проформ-інвойсів (які мають силу Специфікацій до Контракту) і є невід`ємною частиною Контракту. 
На виконання умов імпортного контракту від 14.10.2022 № 141022, укладеного з VANA-VIRU KK LLC (Еcтонія), та на підставі виставленого фірмою-нерезидентом інвойсу від 03.05.2023 № 3, ПП “Імпортторг” 12.05.2023 здійснено переказ коштів з валютного рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ "ОТП БАНК" (МФО 300528), на суму 84715,20 євро. В призначенні платежу зазначено: “Аванс за товар згідно з договором від 14.10.2022 № 141022 та рахунком-фактурою № 3 від 03.05.2023.
Суд першої інстанції врахував, що відповідачем в акті перевірки допущено описку в даті проведеного платежу, замість “ 12.05.2023” вказано “ 27.10.2022”. Вказану описку суд вважав технічною, оскільки це не вплинуло на загальні висновки податкового органу.
Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Закону № 2473-VIII, з урахуванням п. 142 Постанови Правління НБУ від 24.02.2022 № 18, граничний строк розрахунків за операцією з переказу валютних коштів від 12.05.2023 на суму 84715,20 євро настає 07.11.2023. 
За авансовим платежем від 12.05.2023 на суму 84715,20 євро по контракту від 14.10.2022 № 141022 товар на загальну суму 21178,80 євро поступив без порушення граничних строків згідно з митною декларацією від 30.05.2023 № 23UA209140013981U2. 
Товар на суму 63536,40 євро по контракту від 14.10.2022 № 141022 не поступив. У зв`язку з невиконанням умов імпортного контракту від 14.10.2022 № 141022, фірмою-нерезидентом VANA-VIRU KK LLC (Еcтонія) повернуто валютні кошти в сумі 63536,40 євро – 13.11.2023. 
Таким чином, зарахування гривневого еквіваленту від продажу повернутих валютних коштів (63536,40 євро), здійснено з порушенням вимог ч. 3 ст.13 Закону № 2473-VIII, з врахуванням вимог п. 142 Постанови Правління НБУ від 24.02.2022 № 18. Кількість днів прострочення – 6 днів”.
Також в акті перевірки зазначено, що на виконання умов імпортного контракту від 14.10.2022 № 141022, укладеного з VANA-VIRU KK LLC (Еcтонія), та на підставі виставленого фірмою-нерезидентом інвойсу від 14.10.2022 № 1, ПП “Імпортторг” здійснено оплату коштів на загальну суму 319306,50 Євро, а саме 27.10.2022 на суму 1000 Євро та 09.11.2022 на суму 318306,50 євро. В призначенні платежу зазначено: “Аванс за товар згідно з договором від 14.10.2022 №141022 та рахунком-фактурою №1 від 14.10.2022”.
Товар по імпортному договору за вказаними авансовими платежами на суму 319306,50 Євро позивачу не надійшов.
Відповідачем не нараховувалась пеня за несвоєчасні розрахунки у сфері ЗЕД по платежу від 27.10.2022 на суму 1000 євро, оскільки сума незавершених розрахунків за операцією імпорту не перевищує незначної суми. 
Водночас, граничний строк розрахунків за операцією з переказу валютних коштів від 09.11.2022 на суму 318306,50 євро настає 07.05.2023.
В акті перевірки зазначено, що в порушення вимог ч.3 ст.13 Закону №2473 фірмою-нерезидентом VANA-VIRU KK LLC (Еcтонія) 08.05.2023 здійснено повернення валютних коштів на рахунок ПП “Імпортторг” в сумі 319 306,50 євро по контракту від 14.10.2022 №141022 з порушенням строків розрахунків. Кількість днів прострочення – 1 день.
Враховуючи вищенаведене відповідач дійшов висновку про порушення позивачем вимог податкового законодавства, зокрема: 
1) п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.140.5.3 п.140.5 ст.140 Податкового кодексу, в результаті чого:
– занижено податок на прибуток на загальну суму 1 590 987 грн., у тому числі за 2023 рік на суму 171 862 грн., за 2024 рік на суму 113 378 грн., за 2025 рік на суму 1 305 747 грн.;– завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2025 рік на суму 234 179 грн. 
2) статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII “Про валюту і валютні операції”, з урахуванням пункту 142 постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 “Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану” (із змінами), в результаті чого допущено порушення законодавчо встановленого строку розрахунків по контракту від 14.10.2022 № 141022, укладеному з нерезидентом VANA-VIRU KK LLC (Еcтонія).
Не погодившись із висновками акту перевірки, позивач подав на вищезазначений акт заперечення від 27.06.2025.
За результатом розгляду поданих заперечень Головним управлінням ДПС у Львівській області листом від 10.07.2025 повідомлено позивача про те, що аргументи наведені у запереченні не спростовують фактів порушень, вказаних в акті перевірки від 10.06.2025, відповідно висновки акту перевірки залишено без змін.
На підставі акту перевірки від 10.06.2025 №25774/13-01-07-06/39275559 податковим органом винесено наступні податкові повідомлення - рішення:
– від 11.07.2025 №32262/13-01-07-06, яким донараховано податок на прибуток в загальній сумі – 1988733,75 грн. в т.ч. основний платіж – 1 590 987 грн. та штрафна санкція 397 746,75 грн;
– від 11.07.2025 №32252/13-01-07-06, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток сумі – 234 179 грн;
– від 11.07.2024 №32085/13-01-07-10, яким нараховано пеню за порушення термінів розрахунків в іноземній валюті на суму 82 457,68 грн.
Вважаючи спірні податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що порушення порядку ведення бухгалтерського обліку є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності посадових осіб платника податків і може мати наслідком притягнення його до фінансової відповідальності лише у разі наявності взаємозв`язку між таким порушенням та фактом заниження податкових зобов`язань платником податків. Відповідач такого взаємозв`язку не довів.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що відображення позивачем суми неповернутого внеску до статутного фонду асоційованого підприємства у зв`язку з його ліквідацією у складі безнадійної заборгованості, в кінцевому результаті не призвело до заниження позивачем об`єкту оподаткування податком на прибуток.
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України).
Відповідно до п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на прибуток є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:
зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);
збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:
збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);
зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку, за останній річний звітний період не перевищує 40 мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на всі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років та коригувань, визначених підпунктом 140.4.8 пункту 140.4, підпунктом 140.5.16 пункту 140.5, пунктом 140.6 статті 140 цього Кодексу), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку, за останній річний звітний період не перевищує 40 мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригування фінансового результату до оподаткування на всі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років та коригувань, визначених підпунктом 140.4.8 пункту 140.4, підпунктом 140.5.16 пункту 140.5, пунктом 140.6 статті 140 цього Кодексу), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років, у кожному з яких виконується зазначений критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік такої безперервної сукупності років. У подальші роки такої сукупності років коригування фінансового результату також не застосовуються, крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років та коригувань, визначених підпунктом 140.4.8 пункту 140.4, підпунктом 140.5.16 пункту 140.5, пунктом 140.6 статті 140 цього Кодексу.
Якщо у платника податку, який прийняв рішення про незастосування коригування фінансового результату до оподаткування на всі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років та коригувань, визначених підпунктом 140.4.8 пункту 140.4, підпунктом 140.5.16 пункту 140.5, пунктом 140.6 статті 140 цього Кодексу), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку, за останній річний звітний період перевищує 40 мільйонів гривень, такий платник податку визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на всі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.
Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.
Згідно з п.п. 14.5.3 п.140.5 ст.140 Податкового кодексу України фінансовий результат податкового (звітного) періоду збільшується на суму втрат від інвестицій в асоційовані, дочірні та спільні підприємства, розрахованих за методом участі в капіталі або методом пропорційної консолідації.
Пунктом 28 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 “Витрати” визначено, що втрати від участі в капіталі є збитками від інвестицій в асоційовані, дочірні або спільні підприємства, які обліковуються методом участі в капіталі. Приклад розрахунку втрат від участі в капіталі наведено в додатку 2 до цього Національного положення (стандарту). Як вбачається з додатку 2 розмір втрат від участі в капіталі розраховується з врахуванням частки в капіталі (відсоток голосів) спільного, асоційованого чи дочірнього підприємства, що належить підприємству та суми збитку спільного, асоційованого чи дочірнього підприємства у звітному періоді.
Відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, яка затверджена наказом Міністерства фінансів України 30.11.1999 № 291 (далі - План рахунків № 291), на рахунку 96 “Втрати від участі в капіталі” ведеться облік втрат від зменшення вартості інвестицій, облік яких ведеться за методом участі в капіталі, що виникають в процесі інвестиційної діяльності підприємства. 
Рахунок 96 “Втрати від участі в капіталі” має такі субрахунки:
961 “Втрати від інвестицій в асоційовані підприємства”
962 “Втрати від спільної діяльності”
963 “Втрати від інвестицій в дочірні підприємства”
За дебетом рахунку відображається сума визнаних втрат, за кредитом - списання на рахунок 79 “Фінансові результати”.
На субрахунку 961 “Втрати від інвестицій в асоційовані підприємства” ведеться облік втрат, пов`язаних зі зменшенням частки інвестора в чистих активах об`єкта інвестування внаслідок одержання асоційованими підприємствами збитків.
Згідно з Планом рахунків № 291 на рахунку 94 “Інші витрати операційної діяльності” ведеться облік витрат операційної діяльності підприємства, крім витрат, які відображаються на рахунках 90 “Собівартість реалізації”, 91 “Загальновиробничі витрати”, 92 “Адміністративні витрати”, 93 “Витрати на збут”.
Рахунок 94 “Інші витрати операційної діяльності” має такі субрахунки:
940 “Витрати від первісного визнання та від зміни вартості активів, які обліковуються за справедливою вартістю”
941 “Витрати на дослідження і розробки”
942 “Витрати на купівлю-продаж іноземної валюти”
943 “Собівартість реалізованих виробничих запасів”
944 “Сумнівні та безнадійні борги”
945 “Втрати від операційної курсової різниці”
946 “Втрати від знецінення запасів”
947 “Нестачі і втрати від псування цінностей”
948 “Визнані штрафи, пені, неустойки”
949 “Інші витрати операційної діяльності”
За дебетом рахунку відображається сума визнаних витрат, за кредитом - списання на рахунок 79 “Фінансові результати”.
На субрахунку 944 “Сумнівні та безнадійні борги” узагальнюється інформація про нарахування резерву сумнівних боргів на заборгованість, яка є фінансовим активом (крім придбаної заборгованості та заборгованості, призначеної для продажу), про суму списаної безнадійної заборгованості в разі недостатності суми нарахованого резерву сумнівних боргів та про суму списаної безнадійної заборгованості, щодо якої створення резерву сумнівних боргів не передбачено.
Основні вимоги до обліку інвестицій викладені в Національному положенні (стандарті) бухгалтерського обліку 12 “Фінансові інвестиції”.
Згідно з п.3 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 12 “Фінансові інвестиції” метод участі в капіталі - метод обліку інвестицій, згідно з яким балансова вартість інвестицій відповідно збільшується або зменшується на суму збільшення або зменшення частки інвестора у власному капіталі об`єкта інвестування.
На дату балансу такі інвестиції відображають за вартістю, що визначається з урахуванням зміни загальної величини власного капіталу об`єкта інвестування, крім тих, що є результатом операцій між інвестором та об`єктом інвестування (п.12 НП(С)БО 12).
Балансова вартість фінансових інвестиції збільшується (зменшується) на суму, що є часткою інвестора в чистому прибутку (збитку) об`єкта інвестування за звітний період, із включенням цієї суми до складу доходу (втрат) від участі у капіталі.
Одночасно балансова вартість фінансових інвестицій зменшується на суму визнаних дивідендів від об`єкта інвестування
Балансова вартість інвестицій в асоційоване підприємство зменшується на суму зменшення користі інвестиції.
З матеріалів справи вбачається, що частка внеску ПП “ІМПОРТТОРГ” в статутний фонд ПП “КОМТОРГ СЕРВІС” в процентному відношенні становить 100% або 9 073 000 грн. Рішенням власника від 29.11.2017 №29/11/2017 вирішено припинити ПП “КОМТОРГ СЕРВІС”. Дата проведення державної реєстрації припинення ПП “КОМТОРГ СЕРВІС” - 09.06.2023, підприємство знято з обліку 12.06.2023.
Рішенням власника від 28.05.2023 №28/05/23 “Про визначення майна ПП “КОМТОРГ СЕРВІС”, яке підлягає передачі власнику підприємства - ПП “ІМПОРТТОРГ” у зв?язку з проведенням процедури ліквідації підприємства” вирішено: відповідно до ліквідаційного балансу станом на 31.12.2017, після задоволення кредиторських вимог ПП “КОМТОРГ СЕРВІС”, на балансі ПП “КОМТОРГ СЕРВІС” відсутні будь які активи (майно), які могли б бути передані власнику підприємства відповідно до ч.12 ст. 11 Цивільного Кодексу України у зв?язку з проведенням процедури ліквідації підприємства, а тому ПП “ІМПОРТТОРГ” не підлягають передачі або поверненню внесок Власника у статутний капітал підприємства та майно підприємства.
ПП “ІМПОРТТОРГ” суму внеску в статутний фонд, який не повернено ПП “КОМТОРГ СЕРВІС”, по бухгалтерському обліку відображено у витратах у 2023 році на рахунку 944 “Безнадійні борги” в сумі 9 073 000 грн.
Як вже було встановлено, посадовими особами ГУ ДПС у Львівській області проведено документальну виїзну позапланову перевірку ПП “ІМПОРТТОРГ” (39275559) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2018 по 25.05.2025, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2014 по 05.05.2025, за результатами якої складено акт від 10.06.2025 №25774/13-01-07-06/39275559.
Зі змісту акту перевірки вбачається, що податковий орган дійшов висновку про порушення позивачем, зокрема, п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.140.5.3 п.140.5 ст.140 ПК в результаті невірного, на думку відповідача, відображення у бухгалтерському обліку сум неповернутих фінансових інвестицій у зв`язку з ліквідацією асоційованого підприємства. 
При цьому, як слушно зауважено судом першої інстанції, відповідач фактично не заперечує відображення позивачем вартості внеску до статутного фонду ліквідованого підприємства до складу безнадійної заборгованості, що мало вплив на дані податкового обліку, однак вважає, що такі втрати мали б бути відображені в бухгалтерському обліку на субрахунку 961 “Втрати від участі в капіталі”, тоді як позивач всупереч вимогам П(С)БО12 відобразив їх на субрахунку 944 “Безнадійні борги”. 
Тобто, висновок податкового органу про заниження ПП “Імпортторг” податкових зобов`язань з податку на прибуток ґрунтується виключно на описі порушень порядку ведення позивачем бухгалтерського обліку. 
Водночас, відповідач ні в акті перевірки, ні під час судового розгляду не навів обґрунтувань, яким чином відображення сум неповернутого внеску до статутного фонду асоційованого підприємства на субрахунку 944 “Безнадійні борги” в кінцевому результаті вплинуло на дані податкового обліку позивача. 
Відповідно до п. «д» п.п.14.1.11 п.14.1 ст.14 ПК України безнадійною заборгованістю є актив у вигляді корпоративних прав або неборгових цінних паперів, емітента яких визнано банкрутом або припинено як юридичну особу у зв`язку з його ліквідацією. 
Податкове відображення наслідків ліквідації асоційованого підприємства без повернення внеску в статутний фонд шляхом включення вартості такого внеску до складу безнадійної заборгованості, чи проведення коригування фінансового результату шляхом відображення відповідної податкової різниці, мають однакові податкові наслідки – збільшення фінансового результату до оподаткування.
Таким чином, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відображення позивачем суми неповернутого внеску до статутного фонду асоційованого підприємства у зв`язку з його ліквідацією у складі безнадійної заборгованості, в кінцевому результаті, не призвело до заниження позивачем об`єкту оподаткування податком на прибуток.
Судом першої інстанції також враховано, що порушення порядку ведення бухгалтерського обліку є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності посадових осіб платника податків і може мати наслідком притягнення його до фінансової відповідальності лише у разі наявності взаємозв`язку між таким порушенням та фактом заниження податкових зобов`язань платником податків. 
Водночас, податковим органом не доведено такого взаємозв`язку, відтак висновок відповідача про заниження позивачем податку на прибуток у зв`язку з неправильним відображенням сум неповернутого внеску до статутного фонду асоційованого підприємства є необґрунтованим.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про скасування податкових повідомлень-рішень №32252/13-01-07-06 та №32262/13-01-07-06 від 11.07.2025.
Крім того, судом першої інстанції встановлено, що на виконання умов імпортного контракту від 14.10.2022 № 141022, укладеного з VANA-VIRU KK LLC (Еcтонія), та на підставі виставленого фірмою-нерезидентом інвойсу від 03.05.2023 № 3, ПП “Імпортторг” 12.05.2023 здійснено переказ коштів з валютного рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ "ОТП БАНК" (МФО 300528), на суму 84715,20 євро. В призначенні платежу зазначено: “Аванс за товар згідно з договором від 14.10.2022 № 141022 та рахунком-фактурою № 3 від 03.05.2023.
За авансовим платежем від 12.05.2023 на суму 84715,20 євро по контракту від 14.10.2022 № 141022 товар на загальну суму 21178,80 євро поступив без порушення граничних строків згідно з митною декларацією від 30.05.2023 № 23UA209140013981U2. 
Товар на суму 63536,40 євро по контракту від 14.10.2022 № 141022 не поступив. У зв`язку з невиконанням умов імпортного контракту від 14.10.2022 № 141022, фірмою-нерезидентом VANA-VIRU KK LLC (Еcтонія) повернуто валютні кошти в сумі 63536,40 євро 10.11.2023, що підтверджується випискою по особовому рахунку за 10.11.2023 та SWIFTвід 10.11.2023. 
Вказані кошти були зараховані на розподільчий рахунок ПП “Імпортторг” у валюті - євро та в подальшому були продані банком. Гривневий еквівалент повернутих коштів зарахований на поточний рахунок позивача 13.11.2023.
Таким чином, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що повернення авансового платежу по зовнішньоекономічному контракту в сумі 63536,40 євро фактично проведено 10.11.2023 та здійснено з порушенням вимог ч. 3 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції».
Водночас, кількість днів прострочення становить 3 дні, а не 6 днів, як помилково вважає відповідач.
Статтею 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» передбачено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. Національний банк України має право встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються встановлені відповідно до цього Закону граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.
У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).
Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Висновок суду першої інстанції щодо кількості днів прострочення підтверджується матеріалами справи, з яких вбачається, що АТ «ОТП БАНК» у відповідь на запит ПП «ІМПОРТТОРГ» листом №034-01-3/195 від 08.10.2025 повідомило, що станом на 10.11.2023 ПП «ІМПОРТТОРГ» було відкрито такі рахунки: поточний рахунок № НОМЕР_1 (євро) та розподільчий рахунок №973005280000026037455016164 (євро). 10.11.2023 кошти в сумі 63536,40 євро були зараховані на розподільчий рахунок ПП «ІМПОРТТОРГ». Надалі такі кошти були продані, як повернення раніше придбаної валюти на МРУ згідно чинного законодавства. Гривневий еквівалент проданої валюти було зараховано 13.11.2023 на поточний рахунок ПП «Імпортторг» в гривні № НОМЕР_1 .
Таким чином, АТ «ОТП БАНК» підтвердило, що моментом надходження коштів від нерезидента VANA-VIRU KK LLC (Еcтонія) є саме 10.11.2023 – зарахування банком коштів від нерезидента на розподільчий рахунок ПП «Імпортторг». 
Отже, починаючи з 10.11.2023 кошти в іноземній валюті, що надійшли від нерезидента, знаходились в Україні на відповідному рахунку в банку, що відповідає ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції».
Виходячи з аналізу правових норм та обставин даної справи, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправними скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Львівській області від 11.07.2025 №32252/13-01-07-06, №32262/13-01-07-06 та №32085/13-01-07-10 в частині суми штрафних санкцій в розмірі 22006,21 грн.
Інші доводи та аргументи скаржника, наведені ним у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції і свідчать про незгоду із правовою оцінкою судом обставин справи, встановлених у процесі її розгляду.
При обгрунтуванні цієї постанови суд апеляційної інстанції також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доказів, які б були безпідставно залишені без уваги судом першої інстанції.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Щодо нового розподілу судових витрат, то такий відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст. 310, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 року у справі № 380/15649/25 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Л. П. Іщук 	
судді	 	І. М. Обрізко 	
 	 	М.А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 01 липня 2026 року