ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/2338/25 Суддя (судді) першої інстанції: Білоноженко М.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.
Суддів: Беспалова О.О., Грибан І.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 4 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,
В С Т А Н О В И В:
У січні 2025 року Головне управління Державної податкової служби в м. Києві звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , у якому просить суд:
- стягнути з розрахункових рахунків у банку, що обслуговують ОСОБА_1 кошти в рахунок погашення податкового боргу у сумі 1 567 382,34 грн.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 4 листопада 2025 року зупинено провадження у справі №320/2338/25 до набрання законної сили рішенням у справі №320/12706/25 відповідно до пункту 3 частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідач, не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі та порушення судом норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу про зупинення провадження в адміністративній справі. Зокрема, вказує, що на час звернення позивача з позовом про стягнення податкового боргу, який виник на підставі податкового повідомлення-рішення, яке є предметом оскарження в справі №320/12706/25, грошове зобов`язання не було узгоджено, а отже і не існувало податкового боргу.
Ухвалою колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, а також витребувано матеріали справи з суду першої інстанції, які надійшли 7 травня 2026 року.
Позивачем не подано відзиву на апеляційну скаргу.
Ухвалою колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2026 року справу на підставі частини 2 статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України призначено до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів виходить з наступного.
Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що вирішення спору у справі №320/12706/25 може мати значення для вирішення даної справи.
Підстави зупинення провадження у справі визначені статтею 236 Кодексу адміністративного судочинства України. Перелік цих підстав є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд зупиняє провадження у справі, зокрема, у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 вересня 2018 року у справі №9901/314/19 у питанні застосування пункту 3 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України сформувала наступні висновки:
«Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
З огляду на зазначені вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі адміністративний суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати:
- чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається адміністративним судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі;
- чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.
Об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої полягає в тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.».
Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.
Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно з пунктом 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
У справі, що розглядається (№ 320/2338/25), 14 січня 2025 року Головне управління Державної податкової служби в м. Києві звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , у якому просило суд стягнути з розрахункових рахунків у банку, що обслуговують ОСОБА_1 кошти в рахунок погашення податкового боргу у сумі 1 567 382,34 грн.
В обґрунтування вимог позивач зазначив, що за платником податків обліковується податковий борг, який у добровільному порядку останнім не сплачений.
Керуючись частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень», згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень, колегія суддів встановила, що у квітні 2025 року до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення: № 11519724023 від 11.10.2024, № 11519824023 від 11.10.2024, № 11519224023 від 11.10.2024, № 11519324023 від 11.10.2024, прийняті Головним управлінням ДПС у місті Києві на підставі Акта перевірки № 97998/Ж5/26-15-24-02-03/2900604177 від 21.08.2024.
Провадження у справі № 320/12706/25 відкрито 4 червня 2025 року.
Таким чином, з 4 червня 2025 року спірні податкові повідомлення-рішення не є узгодженими.
Як стверджує позивач, податкові повідомлення-рішення від 11.10.2024 є підставою виникнення податкового боргу у даній справі.
Суд враховує, що рішенням суду від 21 січня 2026 року у справі № 320/12706/25 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2026 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Наведене свідчить про те, що сума грошового зобов`язання платника податку ОСОБА_1 перед бюджетом є не узгодженою, що виключає підстави для стягнення такого грошового зобов`язання, в тому числі і в судовому порядку.
З наведеного вбачається, що суд першої інстанції при вирішенні питання наявності підстав для зупинення провадження в справі не з`ясував всіх обставин справи та дійшов помилкового висновку, що розгляд даної адміністративної справи № 320/2338/25 є об`єктивно неможливим до вирішення адміністративної справи № 320/12706/25, пов`язуючи це з необхідністю встановлення обставин правомірності прийняття податковим органом податкових повідомлень-рішень №11519724023 від 11.10.2024, №11519824023 від 11.10.2024, №11519224023 від 11.10.2024, №11519324023 від 11.10.2024, що прийняті Головним управлінням ДПС у місті Києві на підставі Акта перевірки № 97998/Ж5/26-15-24-02-03/2900604177 від 21.08.2024.
Колегія суддів акцентує увагу, що під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи слід розуміти те, що обставини, які розглядаються у такій іншій справі, не можуть бути встановлені адміністративним судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог тощо.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 826/25204/15.
Поряд із цим, із змісту оскаржуваної ухвали не вбачається, яким чином розгляд справи №320/12706/25 перешкоджає вирішенню даної справи, адже питання щодо можливості вирішення спору в порядку адміністративного судочинства вирішується у кожній адміністративній справі індивідуально.
Отже, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.
Відповідно до частини 3 статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
За змістом частини першої статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження у справі постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому наявні підстави для її скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 4 листопада 2025 року про зупинення провадження у справі № 320/2338/25 скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: О.О. Беспалов 

І.О. Грибан