Справа № 357/6861/26
3/357/2472/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.05.2026 суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Руслан Озадовський, розглянувши об`єднані матеріали справи про адміністративні правопорушення, які надійшли з Департаменту стратегічних розслідувань Управління стратегічних розслідувань в Київській області Національної поліції України відносно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої у відділі пільг та субсидій управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,
за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1 ,
прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області – Ореста Шлапацького,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи головним спеціалістом сектору субсидій відділу соціальної підтримки окремих категорій населення Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради, являючись суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі – Закон) та приміткою до ст. 1726 КУпАП, на якого поширюється дія Закону, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 розділу VІІ та п. 27 розділу XIII Закону, несвоєчасно 23.06.2025, без поважних причин, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 1726 КУпАП.
Крім цього, ОСОБА_1 , будучи до 08.11.2022 головним спеціалістом Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради, являючись суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону та приміткою до ст. 1726 КУпАП, на якого поширюється дія Закону, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 розділу VІІ та п. 27 розділу XIII Закону, несвоєчасно 23.06.2025, без поважних причин, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при звільненні за період з 01.01.2022 по 08.11.2022, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1726 КУпАП.
Крім цього, ОСОБА_1 , будучи до 08.11.2022 головним спеціалістом Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради, являючись суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону та приміткою до ст. 1726 КУпАП, на якого поширюється дія Закону, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 розділу VІІ та п. 27 розділу XIII Закону, несвоєчасно 23.06.2025, без поважних причин, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення за 2022 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1726 КУпАП. 
В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , вину визнала. 
Прокурор Шлапацький О. В., в судовому засіданні обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення підтримав, зазначив про наявність в діях ОСОБА_1 ознак діянь, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, вважав можливим об`єднати адміністартивні матеріали відносно ОСОБА_1 та застосувати адміністративне стягнення щодо ОСОБА_1 у виді штрафу в мінімальному розмірі в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. Крім того прокурор додав до матеріалів справи письмовий висновок щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Суддя, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та доводи прокурора, приходить до наступного висновку. 
В судовому засіданні встановлено, що розпорядженням Білоцерківської міської ради Київської області від 23.12.2019 №386-К ОСОБА_1 з 01.01.2020 переведена на посаду головного спеціаліста сектору субсидій відділу соціальної підтримки окремих категорій населення УСЗН БМР.
Розпорядженням Білоцерківської міської ради Київської області від 17.01.2022 №19-К ОСОБА_1 з 01.02.2022 переведена на посаду головного спеціаліста УСЗН БМР.
Відповідно наказу управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради від 12.09.2007 №152-К встановлено, що ОСОБА_1 26.12.2001 присвоєно 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування.
Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посада головного спеціаліста УСЗН БМР відноситься до VІ категорії посад місцевого самоврядування.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування» посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження у здійсненні організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.
Згідно з ст. 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» - посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. При цьому дія цього Закону не поширюється на технічних працівників та обслуговуючий персонал органів місцевого самоврядування.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадами в органах місцевого самоврядування є посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.
Отже, ОСОБА_1 , будучи головним спеціалістом УСЗН БМР, є посадовою особою місцевого самоврядування.
Присягу посадової особи місцевого самоврядування ОСОБА_1 прийняла 06.11.2001.
З вимогами встановленими Законом щодо необхідності подання декларацій ОСОБА_1 ознайомлена про що свідчить попередньо подані нею щорічні декларації, разом з цим 08.11.2022 додатково про це повідомлена під підпис.
Відповідно до ч. 3 ст. 7 та ч. 2 ст. 12 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на посадових осіб місцевого самоврядування поширюються обмеження, передбачені Законом.
Згідно з підпунктом «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування, тобто особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Отже, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою місцевого самоврядування, є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.
Розпорядженням Білоцерківської міської ради Київської області від 04.11.2022 №525-К ОСОБА_1 з 08.11.2022 звільнена з посади головного спеціаліста УСЗН БМР.
Згідно з приміткою до ст. 1726 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин 1 та 2 статті 45 Закону зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Абзацом 2 ч. 2 ст. 45 Закону визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у пп. «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1
ст. 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022 затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022, яким в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє і на даний час. 
Законом України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або війни» від 03.03.2022
№2115-IX установлено, що фізичні особи, фізичні особи-підприємці, юридичні особи подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов`язку подати документи. Також у період воєнного стану або стану війни будь-які перевірки щодо своєчасності та повноти подання будь-яких звітів чи документів звітового характеру уповноваженими органами не здійснюється.
Абзацом 4 п. 27 Розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону установлено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII цього Закону (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), відновлюється у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).
Відповідно до даних офіційного веб-сайту Верховної Ради України Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» набрав чинності 12.10.2023.
Абзацом 1 п. 27 Розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону установлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.
Таким чином, з 12.10.2023 здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII Закону (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) відновлено у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).
Тобто, у ОСОБА_1 виник обов`язок подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік, декларацію при звільненні та декларацію після звільнення – не пізніше 31.01.2024.
01.02.2024 в 00:00 год. ОСОБА_1 порушила порядок, передбачений ст. 45 розділу VІІ «Фінансовий контроль» та п. 27 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону.
Відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті НАЗК (https://portal.nazk.gov.ua), щорічну декларацію за 2021 рік, декларації при звільненні та після звільнення ОСОБА_1 подала лише 23.06.2025.
З даного приводу ОСОБА_1 пояснила, що ознайомлена з вимогами Закону про те декларації подала несвоєчасно, оскільки коли вона звільнялась діяло відтермінування обов`язку подання декларацій, а про відновлення цього обов`язку не знала.
Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Абзацом 10 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною в ч. 1 ст. 3 цього закону, за яке законом установлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.
Частиною 1 ст. 1726 КУпАП установлено, що несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 1726 КУпАП, є формальним, оскільки не передбачає настання наслідків, водночас суб`єкт правопорушення усвідомлює протиправність вчиненого ним діяння (дії або бездіяльності).
Виходячи із диспозиції ч. 1 ст. 1726 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є адміністративним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, що вчиняється суб`єктом декларування, який усвідомив, що його бездіяльність у неподанні (без поважних причин) декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в строки встановлені Законом, призвела до порушення Закону (тобто є протиправною).
Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення за несвоєчасне неподання декларації буде відсутня у разі об`єктивної неможливості вчасного її подання, тобто поважних причин (неналежна робота Реєстру, хвороба, інша непереборна сила, що унеможливлює вчасне подання декларації).
Обов`язком суб`єкта декларування є знання і безумовне виконання вимог Закону, у тому числі вимог його статті 45 розділу VІІ «Фінансовий контроль» та п. 27 розділу XIII «Прикінцеві положення».
Не встановлено будь-яких підстав та причин, які перешкоджали б ОСОБА_1 вчасно подати відповідні декларації.
Таким чином, ОСОБА_1 порушила вимоги фінансового контролю та свій обов`язок щодо подачі декларацій визначений антикорупційним законодавством.
Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка визнала свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП визнала, враховуючи позицію прокурора та дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 несвоєчасно 23.06.2025, без поважних причин, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік, несвоєчасно 23.06.2025, без поважних причин, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при звільненні за період з 01.01.2022 по 08.11.2022, несвоєчасно 23.06.2025, без поважних причин, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення за 2022 рік.
Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, встановлена показами в суді особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та матеріалами справи про адмінправопорушення, а саме: протоколами про вчинення адміністративних правопорушень від 21.04.2026 №4770, №4768, №4769, копією виписки з наказу №10 від 30.04.1996, копією наказу №103 від 26.12.2001, копією наказу №56 від 10.06.2002, копією витягу з наказу №152-к від 12.09.2007, копією наказу №20-к від 04.02.2008, копією витягу з наказу №279-к від 27.07.2018, копією витягу з наказу №386-к від 23.12.2019, копією витягу з наказу №14-к від 17.01.2022, копією витягу з наказу №273-к від 04.11.2022, розпискою-повідомленням від 13.04.2021, поясненнями ОСОБА_1 від 31.03.2026, витягом послідовності дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій.
Отже, з наведених обставин, суддя вважає визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особою, уповноваженої на виконання функцій держави.
Призначаючи стягнення враховуються дані про особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення, обставини його скоєння, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 є визнання вини.
Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суддею не встановлено.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, пом`якшуючою відповідальність обставиною суддя визнає визнання вини, відсутність обтяжуючих обставин, а також враховуючи позицію сторони обвинувачення щодо призначення покарання у вигляді мінімального штрафу, тому суддя вважає доцільним застосувати адміністративне стягнення щодо ОСОБА_1 у виді штрафу в мінімальному розмірі в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. 
Виходячи з викладеного, керуючись статтями 40-1, 221, 276, 283, 284, 294 КУпАП та відповідно до ст. 1 ст. 172-6 КУпАП, суддя, 

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.
Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження». 

Суддя	Руслан ОЗАДОВСЬКИЙ