СТАРОСИНЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 684/265/26 
Провадження № 2-а/684/5/2026
РІШЕННЯ
іменем України 
30 червня 2026 року с-ще Стара Синява
Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:
судді Гринчук С.М.,
за участі секретаря судового засідання Олійник Л.М.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
представник позивача – адвокат Волошина І.В., 
відповідач – ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в с-щі Стара Синява адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,
УСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 через представника – адвоката Волошину І.В. звернувся до суду із зазначеною вище позовною заявою.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постановою тимчасово виконуючого обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 №7505 від 10 квітня 2026 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 17 000 гривень. 
Згідно з постановою, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №47 від 28 березня 2026 року, 28 березня 2026 року о 12 годині 34 хвилини, в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебував у розшуку у зв?язку із тим, що не прибув 06 липня 2025 року на 09 годину 00 хвилин до десятого відділу по повістці №4032940, яку отримав, причин неявки не повідомив, чим порушив вимоги абзацу 3 пункту 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзацу 2 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», підпункт 2 пункту 1 додатку 2 «Правил військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів», визначених Постановою КМУ №1487 від 30 грудня 2022 року «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП під час дії особливого періоду.
Вважає, що постанова є протиправною, оскільки правопорушення ОСОБА_1 не вчиняв, так як повістку не отримував (про що прямо вказано у протоколі про адміністративне правопорушення від 28 березня 2026 року), про обов?язок з?явитись за викликом повідомлений не був. Зазначає також, що строки притягнення до адміністративної відповідальності закінчились ще 06 жовтня 2025 року, протокол розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , та копію постанови отримав 10 квітня 2026 року.
Враховуючи викладене, позивач просить скасувати постанову №7505 від 10 квітня 2026 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.
11 червня 2026 року надійшов відзив т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , згідно з яким останній заперечує позовні вимоги та вказує, що 20 червня 2025 року позивачу за адресою місця проживання була надіслана повістка №4032940 з вимогою про явку до відділу ТЦК для уточнення даних, однак у встановлений день позивач не з`явився, причин неявки не повідомив. Про день та час розгляду справи був повідомлений, про що свідчить відповідна відмітка в Протоколі, тобто позивач міг надати докази, які свідчили б про відсутність його вини у вчиненому адміністративному правопорушенні, однак цього не зробив. Вказує, що позивач досі не привів у відповідність свої облікові дані, хоча повинен був це зробити ще до 16 липня 2024 року. Позивач недобросовісно виконував обов`язки як військовозобов`язаного в особливий період, внаслідок чого був притягнутий до адміністративної відповідальності. 3 огляду на викладене вказав, що доводи позивача не спростовують факт вчинення адміністративного правопорушення та не підлягають задоволенню (арк.спр.57-61). 
Інші заяви по суті – не надходили.
Позивач ОСОБА_1 та його представник – адвокат Волошина І.В. в судове засідання не з`явилися, в попередньо поданій до суду заяві просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю, просять задовольнити.
Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_5 в судове засідання представника не направив про дату та місце розгляду справи повідомлені, у відзиві просять справу розглянути за його відсутності.
18 травня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з (повідомленням) викликом сторін (арк.спр.20).
26 травня 2026 року, 03 червня 2026 року та 10 червня 2026 року розгляд справи відкладено на іншу дату у зв`язку з ненадходженням витребуваних документів.
11 червня 2026 року до суду надійшли витребувані документи.
Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися.
З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, зважаючи на таке.
Суд установив, що згідно з постановою від 10 квітня 2026 року №7505 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 гривень.
Як вбачається зі змісту вказаної постанови, ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу 3 пункту 10 статті 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», абзац 2 частини першої статті 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», підпункт 2 пункту 1 додатку 2 «Правил військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів» визначених Постановою КМУ №1487 від 30 грудня 2022 року «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів», не прибув на 09 годину 00 хвилин 06 липня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_6 по повістці, направленій Укрпоштою, відправлення №4032940, яку не отримав, причини неявки не повідомив. Скоїв адміністративне правопорушення під час дії особливого періоду. Указане виявлено о 12 годині 34 хвилини 28 березня 2026 року (арк.спр.13-13 (зворот), 64-65).
Копію постанови за справою про адміністративне правопорушення направлено позивачу, що підтверджено листом ІНФОРМАЦІЯ_3 від 24 квітня 2026 року за №10/1207 (арк.спр.12), а також конвертом про надіслання рекомендованого листа за №R31400005147 (арк.спр.14). Вказане поштове відправлення 06 травня 2026 року вручене отримувачу, що підтверджено відомостями трекінгу поштового відправлення №R31400005147 (арк.спр.15).
ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з бронюванням до 09 січня 2027 року, дата уточнення даних – 09 червня 2025 року, що підтверджується військово-обліковим документом, сформованим в застосунку «Резерв+» (арк.спр.10).
Повістка №4032940, адресована ОСОБА_1 , про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) о 09 годині 00 хвилин 06 липня 2025 року для уточнення даних (арк.спр.69), була надіслана останньому 20 червня 2025 року, що підтверджено описом вкладення та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (арк.спр.70, 71), та повернулася відправнику з відміткою Укрпошти «Адресат відсутній» (арк.спр.67).
Діловодом групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_6 старшим солдатом ОСОБА_4 28 березня 2026 року було складено Протокол про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП. Згідно з протоколом, 28 березня 2026 року о 12 годині 34 хвилини в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою АДРЕСА_1 , встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебував у розшуку, у зв?язку із тим, що не прибув 06 липня 2025 року на 09 годину 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_6 по повістці №4032940, яку не отримав, причин неявки не повідомив, порушив вимоги абзацу 3 пункту 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», абзацу 2 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП під час дії особливого періоду. Підписи ОСОБА_1 в протоколі відсутні (арк.спр.11).
Позивач, вказуючи на порушення його прав, звернувся до суду з даним позовом.
Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини, з приводу оскарження рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.
До спірних правовідносин суд застосовує такі норми права.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
В силу статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Частина перша статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Відповідно до частини третьої статті 210-1 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до частини другої статті 17 Закону України «Про оборону України» громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.
Згідно з абзацом 1 частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Відповідно до підпункту 2 пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 (далі за текстом – Порядок №560), а також відповідно до Додатку 11 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 (далі за текстом – Порядок №1487), у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку, належним підтвердженням оповіщення про виклик до Р(М)ТЦК та СП є: 1) день отримання поштового відправлення; 2) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення; 3) день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання. 
Отже, за приписами чинного законодавства, повістка про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 вважається врученою ОСОБА_1 .
В той же час ОСОБА_1 за отриманою повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, про що було складено відповідний протокол, за результатами розгляду якого ухвалено оспорювану постанову. 
Відповідно до статті 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до статті 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Відповідно до статті 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Згідно з статтею 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:
1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;
2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;
3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;
4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;
5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Статтею 279 КУпАП передбачено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до положень статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року (справа №537/4012/16-а), від 08 листопада 2018 року (справа №201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа №743/1128/17), від 15 листопада 2018 року (справа №524/7184/16-а).
Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (пункт 4.1).
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Аналіз наведених вище правових положень дає можливість дійти висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, в тому числі і за частиною третьою статті 210-1 КУпАП передбачає, що про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами, передбаченими статтею 268 КУпАП.
Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.
Відповідно до статті 235 КУпАП, визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Постановою тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 №7505 від 10 квітня 2026 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП.
З огляду на наявність обставин у справі, є встановленим, та підтвердженим позивачем, що розгляд призначеної на 06 липня 2025 року справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210-1 КУпАП фактично відбувся без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з порушенням прав, визначених статтею 268 КУпАП. Доказів своєчасного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП суду не надано. Доводи відповідача про належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, про що свідчить його підпис у протоколі, суд відхиляє, оскільки у наявному у позивача примірнику такого протоколу, яку останній надав суду, жодні його підписи відсутні. 
Процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка не повідомлялася про розгляд справи, є безумовною підставою для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та статтею 268 КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, скористатися професійною правничою допомогою.
Згідно із вимогами частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.
Суд, перевіривши оскаржуване рішення на відповідність критеріям, наведеним у частині другій статті 2 КАС України дійшов висновку, що прийнято таке не у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а позивач наділений правом на проведення щодо нього розгляду адміністративного матеріалу належним чином.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має, серед іншого, право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
Таким чином, суд дійшов висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення №7505 від 10 квітня 2026 року підлягає скасуванню із направленням справи на новий розгляд для виконання відповідачем вимог КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Суд не має підстав для задоволення позовних вимог про закриття справи у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням викладеного, суд відмовляє у цій частині позовних вимог.
Згідно з частиною першою статті 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок.
Оскільки позов задоволено частково, то з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань необхідно стягнути 332 гривні 80 копійок.
Керуючись статтями 2, 5, 6, 9, 14, 72-77, 205, 211, 241-246, 255, 268-272, 286 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Частково задовольнити позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №7505 від 10 квітня 2026 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП направити на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В решті вимог позову відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 332 гривні 80 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .
Повне судове рішення складено 30 червня 2026 року.
Суддя С.М. Гринчук