П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/2616/25	

Перша інстанція: суддя Дубровна В.А.,
повний текст судового рішення
складено 20.02.2026, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
У січні 2025 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (надалі відповідач, ГУ ПФУ в Одеській області), в якому з урахуванням заяви від 19.02.2026, просила суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в здійсненні перерахунку та виплаті пенсії за віком ОСОБА_1 , призначеної згідно із Законом України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019-2021 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 27.07.2025;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , призначеної згідно із Законом України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019-2021 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 27.07.2025.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримувала пенсію за вислугу років, призначену відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ. Проте, 01.12.2022, досягнувши пенсійного віку – 60 років, позивач звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV.
Позивач взувавала, що їй була призначена пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV, її страховий стаж склав 39 років 1 місяць 1 день; коефіцієнт страхового стажу, обчислений відповідно до статті 25 Закону №1058-IV, склав 0,39083; був застосований показник середньої заробітної плати по України за останні три роки, що передували року звернення із заявою про призначенням пенсії за віком, за 2014-2016 роки.
Позивач вважала протиправними дії відповідача щодо обчислення пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки, оскільки такий показник мав використовуватись за 2019-2021 роки, адже вперше із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV позивач звернулась у 2022 році.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.02.2026 ухваленим в порядку письмового провадження, за правилами спрощеного позовного провадження, задоволений позов ОСОБА_1 :
- визнані протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в здійсненні перерахунку та виплаті пенсії за віком ОСОБА_1 , призначеної згідно із Законом України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019-2021 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 27.07.2024 перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , призначеної згідно із Законом України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019-2021 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ..
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що умови призначення пенсії за віком регулюється ст. 26 Закону №1058-IV, а переведення передбачено ст. 45 Закону №1058-IV, тому поняття первинне призначення та переведення не є тотожними. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону №1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Апелянт звертає увагу, що відповідно до п. 4-3 прикінцевих положень Закону №1058-IV, пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. Саме тому позивачу при переведені з пенсії за вислугу років на пенсію за віком за нормами ч. 2 ст. 42, ч. 3 ст. 45 Закону №1058-IV застосовано показник середнього заробітку по Україні за 2014-2016 роки. При цьому, апелянт посилається на постанову Верховного Суду від 27.03.2020 у справі №335/8983/17.
Також, апелянт вважає, що зобов`язуючи провести перерахунок пенсії позивача з 27.07.2024 із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019- 2021 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум, суд першої інстанції втрутився у дискреційні повноваження апелянта, адже прийняття рішення, зокрема і щодо призначення/перерахунку пенсії відноситься виключно до компетенції Пенсійного фонду.
Позивач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до матеріалів справи (копій матеріалів пенсійної справи позивача – т.1 а.с.41-277) ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває в ГУ ПФУ в Одеської області.
Відповідно до протоколу призначення пенсії від 17.01.2008 (т.1 а.с.41), позивачу з 19.12.2007 була призначена пенсія по інвалідності, код пенсії 421, вид призначення – призначено за новим Законом, вид інвалідності – загальне захворювання, група інвалідності – друга. Також, в протоколі щодо способу виплати по пенсійній справі від 25.02.2008, зазначений вид виплати – пенсія по Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (т.1 а.с.56). Копії протоколів (розпоряджень) перерахунку пенсії позивача за 2009, 2010, 2011 роки містять відомості щодо виду призначеної пенсії – за новим Законом, щодо коду пенсії – 421 (т.1 а.с60, 65, 71, 75, 77).
За заявою позивача від 11.05.20211 про призначення пенсії за вислугу років (т.1 а.с.84), відповідно до копії розпорядження №140696 від 17.05.2011 (т.1 а.с.78) позивачу з 11.05.20211 призначена пенсія за вислугу років, код пенсії – 202, призначення – працівник охорони здоров`я, вид призначення – призначено за новим Законом, вид перерахунку пенсії – перераховано через перехід з виду на вид. Також, відповідно до копії протоколів перерахунку пенсії від 23.04.2020, від 24.02.2021, від 22.02.2022 (т.1 а.с.241, 245, 249) позивач отримує пенсію за вислугу років (код 202), як працівник охорони здоров`я, призначену за Законом України «Про пенсійне забезпечення». 
Відповідно до заяви позивача від 01.12.2022 про перехід на пенсію за віком (т.1 а.с.258), рішенням Суворовського об`єднаного управління ПФУ в м. Одесі від 05.12.2022 №951380140696, позивачу з 01.12.2022 призначена пенсії за віком (код 101), умови призначення – Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; визначений страховий стаж 39 років 01 місяць 01 день. 
Відповідно до розрахунку розміру пенсії (т.1 а.с.254-256), при визначені розміру пенсії позивача був застосований показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки.
Також, відповідно до розрахунку розміру пенсії станом на 01.03.2023 (т.1 а.с.266, 267-269), станом на 01.03.2024 (т.1 а.с.270, 271-273), станом на 01.02.2025 (т.1 а.с.274, 275-277), при визначені розміру пенсії позивача був застосований показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки, з урахуванням індексації.
11.12.2024 ГУ ПФУ у Одеській області листом №1500-0308-8/190108 на адвокатський запит від 06.12.2024 повідомило адвоката позивача про те, що 01.12.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , переведено з пенсії за вислугою років на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон). Додатково було повідомлено, що ОСОБА_1 з 19.12.2007 призначено пенсію по інвалідності 2 групи при загальному захворюванні згідно Закону. Одночасно повідомлено про те, що при призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 застосовано показник середньої заробітної плати у розмірі 6186,32 грн. (3764,40 грн. - за 2014, 2015, 2016 роки х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14) (т.1 а.с.15-23).
Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з 19.12.2007 позивачу була призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону країни «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII, з 17.05.2011 – пенсія за вислугу років, як працівнику освіти, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII, а з 01.12.2022 призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV. Наведене за висновками суду першої інстанції свідчить про те, що у 2022 році позивачу вперше була призначена пенсія за законом №1058-ІV, саме тому пенсійний орган при розрахунку розміру пенсії мав використовувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2019-2021 роки. При цьому, суд першої інстанції врахував, що призначення пенсії за законом №1788-XII та призначення в подальшому пенсії за законом №1058-ІV, не є переходом з одного виду пенсії на інший в межах одного закону.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.
З 01 січня 1992 року постановою Верховної Ради України від 06 грудня 1991 року №1931-XII введено в дію Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII. ( далі - Закон №1788-XII), в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону; з 01 квітня 1992 року - в повному обсязі.
За приписами п. «а» ч.1 ст. 2, ст. 52, пункту «е» ст. 55 Закону №1788-XII (в редакції чинній станом на 11.05.2011) за цим законом призначаються пенсії за вислугу років, зокрема працівникам охорони здоров`я.
З 01 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Отже, з 01 січня 2004 року Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі Закон №1058-ІV) є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.
Положеннями частини першої статті 9 Закону №1058-ІV встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:
1) пенсія за віком;
2) пенсія по інвалідності;
3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Частиною другою статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
25. Отже, у випадку призначення пенсії на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Разом з тим, відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Порядок переведення з одного виду пенсії на інший регламентовано статтею 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», частиною третьою якої визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.
Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні з одного виду пенсії, призначеної саме за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої зазначеним нормативно-правовим актом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції посилався на недоведені обставин, які він вважав встановленими, зокрема на те, що вперше 19.12.2007 позивачу була призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону №1788-XII, а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV позивач вперше звернулась 01.12.2022.
Апеляційний суд зазначає, що наданими відповідачем копіями пенсійної справи беззаперечно підтверджується той факт, що з 19.12.2007 року позивачу була призначена пенсія по інвалідності саме на підставі Закону №1058-IV. В подальшому, позивач, користуючись своїм правом вибору, 11.05.2011 звернулась за призначення пенсії за вислугу років як працівнику охорони здоров`я відповідно до Закону №1788-XII. Та 01.12.2022 позивач просила призначити їй пенсію за віком та така пенсія була їй призначена відповідно до Закону №1058-IV.
При цьому, апелянт правильно врахував, що звернення позивача 01.12.2022 із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV, не є первинним, адже за вказаним законом позивачу вже призначалась пенсія по інвалідності з 19.12.2007. Саме тому, враховуючи положення п. 4-3 прикінцевих положень Закону №1058-IV, за якими пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %, апелянт, при розрахунку розміру пенсії позивача застосував показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки. Апеляційний суд вважає такі дії апелянта правильними та такими, що відповідають вимогам Закону №1058-IV.
Зазначає апеляційний суд і про помилковість посилання судом першої інстанції на постанову Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №127/7522/27, від 31.10.2017 у справі №876/5312/17, від 23.10.2018 у справі №317/4184/16-а, від 31.10.2018 у справі №876/5312/17, від 27.11.2024 у справі №560/11681/23, від 16.01.2025 у справі №580/4901/22, оскільки в цих справах суд касаційної інстанції дійшов певних правових висновків за інших фактичних обставин, ніж ті що існують у справі, що переглядається апеляційним судом (призначення з 19.12.2007 пенсії по інвалідності за Законом №1058-IV, з 11.05.2011 – пенсії за вислугу років за Законом №1788-XII, з 01.12.2022 – пенсії за віком за Законом №1058-IV).
За наведених фактичних обставин, апеляційний суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, внаслідок недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, допустив неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні судового рішення, саме тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржуване рішення - скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст. ст. 242, 257, 307, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 КАС України апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області – задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2026 року - скасувати та ухвалити нову постанову.
Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач 		К.В. Кравченко	
Судді	  	Н.В. Вербицька   О.В. Джабурія