Справа №442/2803/26 
Провадження №2-а/442/44/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючої-судді Грицай М.М., 
секретар судового засідання Антоненко В.О., 
представника позивача - адвоката Доманської В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 , від імені якого діє його представник - адвокат Доманська Вікторія Анатоліївна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , від імені якого діє його представник - адвокат Доманська В.А., звернувся до суду із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 від 30.10.2025 за ч.3 ст.210-1 КУпАП та закрити провадження у справі.
Позов мотивує тим, що 30.10.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , встановлено, що останній не з`явився на виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 06.08.2025. 
23.10.2025 солдатом взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .
У вищевказаному протоколі № б/н про адміністративне правопорушення від 23.10.2025 зазначено наступну суть адміністративного правопорушення: ОСОБА_1 , являючись військовозобов`язаним, під час дії в Україні особливого періоду, порушив вимоги законодавства про мобілізацію, визначені ч. 3 ст. 22 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” та п. 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024, а саме, відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів не прибув вчасно на виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 06.08.2025 по повістці. 
Вважає, що посилання у вищезазначеному протоколі на «неприбуття за викликом» є необгрунтованим, оскільки чинним законодавством не передбачено такого способу повідомлення військовозобов`язаних, як «виклик». Єдиною підставою для обов`язку особи з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки є належним чином оформлена та вручена повістка. У матеріалах справи відсутні будь-які докази існування та вручення повістки ОСОБА_1 . Твердження про “неприбуття за викликом” є безпідставним, а відсутність належних доказів отримання повістки унеможливлює встановлення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. У протоколі про адміністративне правопорушення від 23.10.2025 допущено істотні неточності щодо анкетних даних особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, неправильно зазначено адресу місця проживання ОСОБА_1 . Аналогічні порушення допущені і при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення, де також неправильно зазначено адресу місця проживання позивача. Це свідчить про те, що при розгляді справи не було належним чином встановлено особу, щодо якої приймалося рішення, що є істотним порушенням вимог законодавства та принципів об`єктивного і всебічного розгляду справи. Зазначені недоліки у протоколі та постанові безпосередньо впливають на законність прийнятого рішення, оскільки унеможливлюють належне повідомлення особи про розгляд справи, позбавляють її можливості реалізувати право на захист, передбачене ст. 268 КУпАП, та свідчать про формальний підхід до оформлення матеріалів і розгляду справи. За таких обставин, протокол не може вважатися належним і допустимим доказом, а постанова законною та обґрунтованою, оскільки вона винесена на підставі неналежно оформлених матеріалів та з істотними порушеннями процесуальних норм. Протокол про адміністративне правопорушення та постанова у справі не містять реєстраційних номерів. 
На розгляд суду представник відповідача - Паньків Н.В. подала відзив на позовну заяву, де заперечила щодо задоволення позовних вимог та просила відмовити у їх задоволенні. Факт неявки позивача по повістці №073227 на 06.08.2025 підтверджується інформаційною довідкою з ЄДРВ «Оберіг» у розділі «Порушення військового обліку», запис від 01.09.2025. У зв`язку зі спливом значного періоду часу надати копію розписки про отримання повістки не представляється можливим. Розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача проведений з дотриманням норм чинного законодавства, так як протокол про адміністративне правопорушення складався 23.10.2025 у присутності позивача, права та обов`язки, визначені статтями 63 Конституції України та 268 КУпАП, роз`яснено, вручено копію даного протоколу і повідомлено про час та місце розгляду справи. На розгляд справи позивач не з`явився, причин своєї неявки не повідомив і клопотань про відкладення розгляду справи на інший час від нього не поступало. 30.10.2025 відповідачем досліджено всі обставини справи та встановлено, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 3 статті 210-1 КУпАП, і в межах своїх повноважень винесено оскаржувану постанову за справою про адміністративне правопорушення з дотриманням передбаченої процедури та вимог частиною 2 статті 283 КУпАП. Отож, оскаржувана постанова є законною і обґрунтованою. У зв`язку з тим, що позивач не прибув на розгляд справи, оскаржувана постанова, відповідно до статті 285 КУпАП, надіслана йому засобами поштового зв`язку, що підтверджується супровідним листом вих. №14831 від 30.10.2025, поштовою квитанцією. Постанова була направлена позивачу відповідно до вимог чинного законодавства за зареєстрованим/задекларованим місцем проживання, вказаним позивачем у позовній заяві при зверненні до суду.
У свою чергу представник позивача подала відповідь на відзив на позовну заяву, де підтримала позовні вимоги з наступних підстав. У матеріалах справи відсутні будь-які докази існування та вручення повістки ОСОБА_1 , що підтверджувало факт його повідомлення про необхідність з`явитися. За таких обставин твердження про “неприбуття за викликом” є безпідставним, а відсутність належних доказів отримання повістки унеможливлює встановлення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Відтак, протокол не може розглядатися як належний і допустимий доказ вини особи. Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення від 23.10.2025 допущено істотні неточності щодо анкетних даних особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, неправильно зазначено адресу місця проживання ОСОБА_1 . Всупереч ст. 256 КУпАП допущені порушення при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення, оскільки у ній також неправильно зазначено адресу місця проживання ОСОБА_1 . Це свідчить про те, що при розгляді справи не було належним чином встановлено особу, щодо якої приймалося рішення, що є істотним порушенням вимог законодавства та принципів об`єктивного і всебічного розгляду справи. Зазначені недоліки у протоколі та постанові безпосередньо впливають на законність прийнятого рішення, оскільки унеможливлюють належне повідомлення особи про розгляд справи, позбавляють її можливості реалізувати право на захист, передбачене ст. 268 КУпАП, та свідчать про формальний підхід до оформлення матеріалів і розгляду справи. За таких обставин протокол не може вважатися належним і допустимим доказом, а постанова — законною та обґрунтованою, оскільки вона винесена на підставі неналежно оформлених матеріалів та з істотними порушеннями процесуальних норм. Протокол про адміністративне правопорушення та постанова у справі не містять реєстраційних номерів. Відсутність реєстраційного номера є істотним порушенням вимог до оформлення процесуальних документів, оскільки саме реєстраційний номер забезпечує індивідуалізацію документа, його належну фіксацію у відповідних журналах обліку та можливість відстеження руху матеріалів справи. Без присвоєння відповідного номера неможливо встановити факт реєстрації протоколу, дату та послідовність його складання, а також перевірити дотримання строків направлення матеріалів на розгляд. Аналогічно, відсутність номера у постанові унеможливлює її належний облік, перевірку законності винесення та подальший контроль за її виконанням. Такі недоліки свідчать про грубе порушення правил діловодства та ставлять під сумнів як сам факт складання відповідних документів у визначеному законом порядку, так і їх юридичну силу. Зазначені порушення у своїй сукупності свідчать про формальний підхід до оформлення матеріалів і розгляду справи. Відтак, враховуючи відсутність належних доказів вручення повістки та той факт, що ОСОБА_1 фактично не отримував повістку, за якою його притягують до адміністративної відповідальності, що свідчить про відсутність належного повідомлення про необхідність з`явитися та недоведеність самого обов`язку такої явки, а також істотні порушення при складанні протоколу і винесенні постанови, зокрема, відсутність їх реєстраційних номерів, неправильне зазначення адреси місця проживання та незазначення у протоколі і постанові відомостей про документ, що посвідчує особу, що унеможливлює належну ідентифікацію особи, у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, а провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві та відповіді на відзив на позовну заяву. Додатково зазначила, що ТЦК зобов`язаний враховувати адресу, яка вказана в Резерв+ або в реєстрі ВПО, де вказана інша адреса позивача, ніж зазначена у протоколі та постанові. Протокол складений неуповноваженою особою - солдатом взводу охорони. Про постанову ОСОБА_1 дізнався лише з відповіді на адвокатський запит.
Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, у відзиві на позовну заяву вказала про розгляд справи у її відсутності.
Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про таке.
Встановлено, що 30.10.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_2 виніс відносно ОСОБА_1 постанову за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно якої на нього було накладено штраф у розмірі 17000 грн.
З вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, під час дії в Україні особливого періоду, порушив вимоги законодавства про мобілізацію, визначені ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та п. 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 (далі- Порядку), а саме, згідно даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів не з`явився на виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 06.08.2025 по повістці №073227. ОСОБА_1 також не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк, визначений пунктом 24 Порядку, який передбачає обов`язок з`явитися не пізніше, ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та не повідомив про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів. Зважаючи на вказані обставини та той факт, що в Україні діє особливий період, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП. накладено штраф у сумі 17000 гривень. У постанові зазначено, що зареєстроване/задеклароване місце проживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 .
Відповідно до протоколу про адміністративного правопорушення від 23.10.2025, складеного солдатом взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , військовослужбовець ОСОБА_1 під час дії в Україні особливого періоду порушив вимоги законодавства про мобілізацію, визначені ч. 3 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та п. 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024, а саме, відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів не прибув вчасно на виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 06.08.2025 по повістці. У протоколі вказано, що зареєстроване/задеклароване місце проживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 .
Згідно з довідкою Відділення соціального захисту населення Дрогобицької міської ради від 23.03.2022 за №1302-5000500933 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання/перебування - АДРЕСА_3 .
Відповідно до інформації з ОСОБА_5 проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
З відповіді №2616830 від 17.04.2026 щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери вбачається, що фактична адреса проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 .
Відповідно до інформаційної довідки з ЄДРВ "Оберіг" у розділі "Порушення військового обліку" зазначено про неявку по повістці №073227 від 30.07.2025 на 06.08.2025, запис від 01.09.2025.
З листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 від 30.10.2025 щодо надіслання копії постанови позивачу вбачається, що така надіслана ОСОБА_1 , номер відправлення 8210000221353. З трекінгу АТ "Укрпошта" встановлено, що дані про відправлення за номером 8210000221353 на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі. 
Вирішуючи питання про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, суд виходить з наступного.
Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі -КУпАП) визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 3 статті 210-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, а саме вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.
Відповідно до норм статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, в особливий період визначається Кабінетом Міністрів України. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Відповідно до п. 27 даного Порядку під час мобілізації громадяни викликаються до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів з метою: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.
Пунктом 28 Порядку виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).
У повістці зазначаються: прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) і дата народження громадянина, якому адресована повістка; найменування районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ, що видав повістку; мета виклику до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ; місце, день і час явки за викликом; найменування посади, власне ім`я та прізвище, підпис посадової особи, яка видала повістку, та дата її підписання - для повісток, оформлених на бланку. Такі повістки скріплюються гербовою печаткою; прізвище та власне ім`я керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, дата накладення кваліфікованого електронного підпису - для повісток, сформованих за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів; реєстраційний номер повістки; роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.
У разі оформлення повістки на бланку керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу засвідчує її особистим підписом та скріплює гербовою печаткою.
Відповідно до підпункту 1 п. 41 Порядку належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.
Судом встановлено, що матеріали справи не містять відомостей, що повістка про виклик ОСОБА_1 була доставлена та вручена останньому.
Саме вручення позивачу повістки про його виклик є обов`язковою передумовою притягнення його до відповідальності.
При цьому, стороною відповідача будь-яких доказів про направлення позивачу (за фактичним місцем проживання - АДРЕСА_3 ) повістки суду не надано. Отже, не доведено факт виклику позивача.
Також відсутні докази надіслання та вручення оскаржуваної постанови позивачу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем не надані докази того, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.
А отже, вказані обставини дають суду підстави вважати про відсутність винної поведінки позивача та об`єктивної сторони правопорушення.
За таких обставин в діях позивача ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Враховуючи вищевикладені обставини, відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення, а також підстави притягнення позивача до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Статтею 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Встановивши дані обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а саме, скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 30.10.2025 про накладення на позивача штрафу у розмірі 17000 грн та закриття провадження справі.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 139 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Передбачено повернення судових витрат, здійснених особою у разі задоволення позову повністю або частково. Суд повинен враховувати понесені стороною судові витрати під час розгляду позову.
Отож, сплачений ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665,60 грн слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача, що відповідатиме положенню частини першої статті 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 19, 77, 139, 159-163, 286 КАС України, суд, 

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволити.
Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_6 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адімінстративні правопорушення від 30.10.2025 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 17000 грн, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Грицай