Справа № 212/2138/26 
2/212/3157/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2026 року місто Кривий Ріг 
Покровський районний суд міста Кривого Рогу 
У складі судді Хомченко Л.І.
Секретар Стрибайло О.В.
Розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у м Кривий Ріг
Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру стягнення аліментів . 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернулася з вказаним позовом до відповідача посилаючись на те ,що з ОСОБА_2 вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 1999 року. Рішенням Олександрійського районного суду Донецької області від 16 січня 2014 року їх шлюб був розірваний. 23 грудня 2016 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 і прийняла прізвище чоловіка- ОСОБА_4 .
Від шлюбу з відповідачем маємо двох дітей : неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Олександрійського районного суду Донецької області від 16 січня 2014 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на кожну дитину, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину на місяць. Стягнення аліментів з ОСОБА_2 розпочато з 03 квітня 2014 року і стягуються щомісячно до досягнення дітьми повноліття.
На час ухвалення вищевказаного рішення відповідач не працював і його матеріальний стан був незадовільний. Тому з відповідача були стягнуті аліменти в твердій грошовій сумі в мінімальному розмірі.
Після досягнення старшим сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 повноліття, вона стала отримувати на неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 500грн, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину на місяць до його повноліття.
В даний час матеріальний стан відповідача змінився, відповідач перебуває в лавах ЗСУ та отримує грошове забезпечення 21000грн.
Отримуваних нею аліментів від відповідача недостатньо для того, щоб надавати синові повноцінне матеріальне утримання і забезпечити його духовний розвиток, оскільки грошей не хватає не тільки на походи до театрів, на виставки, але й на харчування,
Відповідач виплачує на утримання дитини 1500 грн. щомісяця, що менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який з 1 січня 2026 року складає для дитини віком від 6 до 18 років 3512 грн., а 50% від цього - 1756 грн., що не відповідає вимогам сімейного законодавства.
Ц даний час вона не працюю, тому перебуваю у тяжкому матеріальному становищі.
Відповідач з 06.05.2025 року зник безвісти на території бойових дій, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.
За положеннями ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» № 2505-УІІІ (далі - Закон № 2505-УІІІ ) набуття правового статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, не зменшує обсяг цивільної правоздатності такої особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону № 2505-УІІІ особам, які зникли безвісти за особливих обставин під час проходження військової служби, надаються гарантії, передбачені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та іншими актами законодавства України.
Згідно з ч. 6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
У даному випадку, виплати грошового забезпечення регулюються Порядком про виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від ЗО листопада 2016 р. N 884 (надалі - Порядок).
Згідно з п. З вказаного Порядку, за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.
Пункт 4 Порядку встановлено, що виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).
Відповідно до п. 7 Порядку, виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.
Згідно з п. 6 Порядку, виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей: військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.
Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України внесено зміни, згідно яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження , за положеннями ст.. 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду дитини у твердій грошовій на розмір аліментів, визначений у частці від заробітку матері, батька сумі та навпаки).
Відповідно до ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений по рішенню суду або домовленості між батьками може бути через деякий час зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або отримувача аліментів у випадку зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.
Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність сторін щодо обов`язку утримувати дітей.
Тому в даний час виникла необхідність звернутися до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 500грн. до 14 частки з усіх видів заробітною плати / доходу / платника аліментів.
В зв`язку з тим, що відповідач в даний час має постійну роботу і регулярний заробіток, я бажаю змінити розмір аліментів з визначення аліментів у твердій грошовій сумі на визначення аліментів у частці від заробітку/ доходу/ батька дитини. Внаслідок зміни способу стягнення аліментів також буде збільшений і розмір аліментів.
Стягнень з відповідача на користь інших осіб не провадиться.
Відповідно до п.З ч.І ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору її звільнена.

На підставі викладеного і відповідно до ст.ст. 180,182,183 ч.І ст. 191, ст.192 Сімейного Кодексу України просила суд ухвалити рішення, яким:
Змінити спосіб та розмір стягуваних аліментів визначений рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 16 січня 2014 року, що стягаються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на мою користь на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з стягнення у твердій грошовій сумі 500 грн., але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 14 частину зі всіх видів заробітної платні / доходу /, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до його повноліття, з дня подання заяви до суду.
Відкликати з Ізюмського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчий лист, виданий Олександрівським районним судом Донецької області справа №240/1288/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на мою, на той час ОСОБА_8 , користь аліменти на дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на кожну дитину, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину на місяць та до досягнення дитиною повноліття, - після повного погашення по ньому заборгованості.
Позивач до судового засідання не з`явився про час та дату розгляду справи її було повідомлено ,з заяви вбачається ,що просить розглядати справу у її відсутність.
Відповідач до судового засідання не з`явився ,про час та дату розгляду справи повідомлено належним чином.
Дослідив матеріали справи суд встановив наступні обставини:

Позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 1999 року. 
Рішенням Олександрійського районного суду Донецької області від 16 січня 2014 року шлюб між сторонами розірваний. 
23 грудня 2016 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 і прийняла прізвище чоловіка- ОСОБА_4 .
Від шлюбу з відповідачем сторони мають двох дітей : неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Олександрійського районного суду Донецької області від 16 січня 2014 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на кожну дитину, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину на місяць. 
Стягнення аліментів з ОСОБА_2 розпочато з 03 квітня 2014 року і стягуються щомісячно до досягнення дітьми повноліття.
Після досягнення старшим сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 повноліття, позивач стала отримувати на неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 500грн, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину на місяць до його повноліття.
Відповідач з 06.05.2025 року зник безвісти на території бойових дій, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.
За положеннями ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» № 2505-УІІІ (далі - Закон № 2505-УІІІ ) набуття правового статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, не зменшує обсяг цивільної правоздатності такої особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону № 2505-УІІІ особам, які зникли безвісти за особливих обставин під час проходження військової служби, надаються гарантії, передбачені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та іншими актами законодавства України.
Згідно з ч. 6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
У даному випадку, виплати грошового забезпечення регулюються Порядком про виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від ЗО листопада 2016 р. N 884 (надалі - Порядок).
Згідно з п. З вказаного Порядку, за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.
Пункт 4 Порядку встановлено, що виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).
Відповідно до п. 7 Порядку, виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.
Згідно з п. 6 Порядку, виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей: військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.
Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України внесено зміни, згідно яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження , за положеннями ст.. 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду дитини у твердій грошовій на розмір аліментів, визначений у частці від заробітку матері, батька сумі та навпаки).
Відповідно до ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений по рішенню суду або домовленості між батьками може бути через деякий час зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або отримувача аліментів у випадку зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.
При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність сторін щодо обов`язку утримувати дітей.
За таких обставин суд приходить до висновку ,що заявлені вимоги слід задовольнити оскільки вони обґрунтовані вимогами діючого законодавства та знайшли своє підтвердження доказами у судовому засіданні .
На підставі викладеного і відповідно до ст. ст. 180,182,183 ч.І ст. 191, ст.192 Сімейного Кодексу України ,ст.260-265 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру стягнення аліментів задовольнити. 
Змінити спосіб та розмір стягуваних аліментів визначений рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 16 січня 2014 року, що стягаються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з стягнення у твердій грошовій сумі 500 грн., але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/4 частину зі всіх видів заробітної платні / доходу /, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до його повноліття з дня подання заяви до суду з 18.02.2026 року.
Відкликати з Ізюмського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчий лист, виданий Олександрівським районним судом Донецької області справа №240/1288/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 аліментів на дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на кожну дитину, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину на місяць та до досягнення дитиною повноліття, - після повного погашення по ньому заборгованості.
Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення складено та підписано 06.04.2026 року.

Суддя: Л. І. Хомченко