ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

01 травня 2026 року	Справа №160/4023/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної установи "Український Державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», в якій просить:
визнати протиправним рішення державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (ЄДРПОУ 03191673), що здійснює повноваження Центру оцінювання функціонального стану особи, № 9769/25/63 від 03.11.2025 року;
зобов`язати державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (ЄДРПОУ 03191673), що здійснює повноваження Центру оцінювання функціонального стану особи, повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 24.07.2025 на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи при КНП «Київська міська клінічна лікарня № 12» № 80/25/2845/Р від 11.07.2025 року, направити мене на повне медичне обстеження з урахуванням екстериторіального принципу згідно мого фактичного місця проживання та ухвалити нове рішення належним чином вмотивоване та з урахуванням висновків суду.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 13.05.2025 року за результатами огляду військово-лікарською комісією ОСОБА_1 було визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВН3, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони (обмежено придатним) у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, та захворюваннями, пов`язаними із захистом Батьківщини та проходженням військової служби. Направлено на проведення оцінювання повсякденного функціонування з метою визначення групи інвалідності або ступеню втрати працездатності.
11.07.2025 року проведено оцінювання повсякденного функціонування особи експертною командою при КНП «Київська міська клінічна лікарня №12» та винесено рішення №80/25/2845/P.
За результатами огляду ОСОБА_1 не було встановлено групу інвалідності, та було встановлено відсоток втрати професійної працездатності: 10% - у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини; 5% - у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із проходженням військової служби.
Не погоджуючись з рішенням експертної команди, 24.07.2025 року ОСОБА_1 звернувся зі скаргою до Центру оцінювання функціонального стану особи, обов`язки якого виконує державна установа «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоровся України», зокрема, рішення оскаржувалося у зв`язку з наступними підставами:
1) відповідно до медичних документів, складених за результатами оглядів, у мене наявний помірний ступінь обмеження принаймні одного критерію життєдіяльності людини, а саме - здатності до трудової діяльності, що може бути однією з підстав для встановлення інвалідності;
2) експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи було встановлено лише 5% втрати професійної працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням військової служби, тобто, при визначенні відсотку втрати професійної працездатності не було враховано стійкий (триває більш, ніж 12 місяців) помірно виражений тривожний розлад складного генезу з вираженою емоційно-вольовою нестійкістю та інсомнією, причинний зв`язок якого пов`язано із захистом Батьківщини, і яке призвело до помірного ступеня обмеження здатності до трудової діяльності.
22.12.2025 року ОСОБА_1 отримав засобами поштового зв`язку рішення за результатами розгляду скарги, оформлене Витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами розгляду скарги на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії №9769/25/63/ВП від 03.11.2025 року.
За результатами розгляду скарги, Центром було прийнято рішення про підтвердження рішення, що оскаржувалося та зазначено наступне:
«Експертна команда ОПФО ознайомилась з наданою медичною документацією та дійшла висновку, що виявлені патологічні клініко-функціональні зміни з боку опорно-рухової системи у вигляді «Ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та уламків, Наслідки МВТ (23.12.2023); акубаротравми, вогнепального осколкового поранення м`яких тканин лівої сідниці, верхньої третини лівого стегна, лікованого етапними хірургічними обробками з видаленням сторонніх тіл, у вигляді хронічної двобічної нейросенсорної приглухуватості справа 1 ст., зліва II ст.; зміцнілих рубців з наявністю сторонніх тіл (металеві осколки)», мають легке обмеження повсякденного функціонування та життєдіяльності пацієнта, що не дає підстави для встановлення групи інвалідності. Прийняте раніше рішення обґрунтоване. Встановлена ступінь обмеження життєдіяльності: - до виконання трудової діяльності - легкий; - до самостійного пересування - легкий; до контролю за своєю поведінкою - 0; до орієнтації - легкий; - до самообслуговування - 0; - до спілкування - 0; - до навчання - 0. Підстава: Постанова Кабінету Міністрів України №1338 від 15.11.2024 року».
ОСОБА_1 вважає протиправним рішення Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (ЄДРПОУ 03191673), що здійснює повноваження Центру оцінювання функціонального стану особи №9769/25/63 від 03.11.2025 року, оскільки воно прийнято без дотримання процедури розгляду скарг, у зв`язку з чим позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2026 року для розгляду адміністративної справи №160/4023/26 визначено суддю Олійника В.М.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2026 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
25.02.2026 року на адресу відповідача направлено ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками.
26.02.2026 року відповідачем отримано ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в системі "Електронний суд", яка міститься в матеріалах справи.
15.04.2026 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача з позовними вимогами, викладеними в позовній заяві, не погоджується та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.
ОСОБА_1 був не згодний з прийнятим рішенням експертної команди Комунального некомерційного підприємства Київська міська лікарня №12 виконавчого органу Київської міської ради від 11.07.2025 року за №80/25/2845, у зв`язку з чим подав 24.07.2025 року скаргу про перегляд цього рішення до Центру оцінювання функціонального стану особи ДУ «УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ України».
ДУ «УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ України» отримана медична справа ОСОБА_1 на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Комунального некомерційного підприємства Київська міська лікарня №12 виконавчого органу Київської міської ради від 11.07.2025 року за №80/25/2845, згідно якого ОСОБА_1 не було встановлено групу інвалідності.
З метою уточнення ступеня функціональних порушень та обмеження життєдіяльності скаржника, 03.11.2025 року Державною установою "Український Державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" була розглянута скарга з медичними документами ОСОБА_1 .
03.11.2025 року експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи ЦОФСО ДУ «УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ УКРАЇНИ» за результатами проведеного ретельного аналізу медико-експертної справи ОСОБА_1 , а також всіх наявних медичних документів, згідно пункту 20 оскаржуваного рішення, встановлено, що «Експертна команда ОПФО ознайомилася з наданою медичною документацією та дійшла висновку, що виявлені патологічні клініко-функціональні зміни з боку опорно-рухової системи у вигляді - Ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та уламків, наслідки МВТ (23.12.2023): акубаротравми, вогнепального осколкового поранення м`яких тканин лівої сідниці, верхньої третини лівого стегна, лікованого етапними хірургічними обробками з видаленням сторонніх тіл, у вигляді хронічної двобічної нейросенсорної приглухуватості справа І ст., зліва ІІ ст.; зміцнілих рубців з наявністю сторонніх тіл (металеві осколки), мають легке обмеження повсякденного функціонування та життєдіяльності пацієнта, що не дає підстави для встановлення групи інвалідності. Прийняте раніше рішення обґрунтоване. Встановлена ступінь обмеження життєдіяльності: - до виконання трудової діяльності - легкий; - до самостійного пересування - легкий; - до контролю за своєю поведінкою - 0; - до орієнтації - легкий; - до самообслуговування - 0; - до спілкування - 0; - до навчання - 0. Підстави: Постанова Кабінету Міністрів України №1338 від 15.11.2024 р.».
У відповідності до пункту 20 оскаржуваного рішення, Державною установою "Український Державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" було належно обґрунтовано своє рішення, а суд не може перебирати на себе повноваження МСЕК, щодо визначення обґрунтованості міри втрати здоров`я та ступеня обмеження життєдіяльності особи на підставі медичних документів та виключно експертною командою (колегіально) приймається рішення про відповідність критеріям встановлення групи і терміну інвалідності особи (висновок Верховного Суду в справі №0540/7965/18-а при розв`язанні спору щодо оскарження рішення МСЕК).
Фахівцями спеціалізованої медичної установи законно і обґрунтовано встановлено, що ступені функціональних порушень органів та систем, зазначені у діагнозі ОСОБА_1 , а також відповідний ступінь обмеження життєдіяльності, не відповідають критеріям для визначення групи інвалідності згідно з чинним законодавством.
Враховуючи вищезазначене, експертна команда ЦОФСО ДУ «УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ УКРАЇНИ» прийняла рішення про підтвердження рішення Комунального некомерційного підприємства Київська міська лікарня №12 виконавчого органу Київської міської ради від 11.07.2025 року за №80/25/2845, яке не оскаржується та є чинним.
Результати розгляду скарги ОСОБА_1 на рішення комунального некомерційного підприємства Київська міська лікарня №12 виконавчого органу Київської міської ради , відповідно до наказу МОЗ України від 10.12.2024 №2067 «Деякі питання забезпечення проведення оцінювання повсякденного функціонування особи» були оформлені у вигляді:
- протоколу розгляду скарги на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 03.11.2025 року за № 9769/25/63;
- рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами розгляду скарги на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 03.11.2025 року за № 9769/25/63.
Отже, на думку представника відповідача, рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи ЦОФСО від 03.11.2025 року за №9769/25/63, яким було підтверджене попереднє рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Комунального некомерційного підприємства Київська міська лікарня №12 виконавчого органу Київської міської ради від 11.07.2025 року за № 80/25/2845 щодо позивача, прийняте у порядку та у спосіб, що визначені чинним законодавством України, зокрема відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою КМУ від 15 листопада 2024 року №1338, Положення про Центр оцінювання функціонального стану особи, затвердженого наказом МОЗ України від 03.12.2024 №2022, є законним та обґрунтованим.
Експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи в період медичного огляду було належним чином враховано стан здоров`я, наявні діагнози, тривалість хвороби, обмеження життєдіяльності та фахівцями спеціалізованого медичного органу розглянуті всі документи ОСОБА_1 (виписки, консультаційні висновки, історію хвороби, тощо), що свідчить про законність дій експертної команди Комунального некомерційного підприємства Київська міська лікарня №12 виконавчого органу Київської міської ради.
З урахуванням викладеного, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
29.04.2026 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява щодо пояснень відповідача від 14.04.2026 року, в якій позивач зазначає, що пояснення фактично дублюють відзив відповідача, відтак не підлягають розгляду судом, оскільки подані з пропуском строку, який було визначено в ухвалі про відкриття провадження в справі.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Судом встановлено, що 13.05.2025 року за результатами огляду військово-лікарською комісією ОСОБА_1 було визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВН3, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони (обмежено придатним) у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, та захворюваннями, пов`язаними із захистом Батьківщини та проходженням військової служби. Направлено на проведення оцінювання повсякденного функціонування з метою визначення групи інвалідності або ступеню втрати працездатності.
11.07.2025 року щодо ОСОБА_1 було проведено оцінювання повсякденного функціонування особи експертною командою при КНП «Київська міська клінічна лікарня №12» та винесено рішення №80/25/2845/P.
За результатами огляду ОСОБА_1 не було встановлено групу інвалідності, та було встановлено відсоток втрати професійної працездатності: 10% - у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини; 5% - у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із проходженням військової служби.
ОСОБА_1 не згодний з прийнятим рішенням експертної команди Комунального некомерційного підприємства "Київська міська лікарня №12" виконавчого органу Київської міської ради від 11.07.2025 року за №80/25/2845, у зв`язку з чим подав 24.07.2025 року скаргу про перегляд цього рішення до Центру оцінювання функціонального стану особи ДУ «УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ України».
03.11.2025 року Державною установою "Український Державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" була розглянута скарга за медичними документами ОСОБА_1 .
03.11.2025 року експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи ЦОФСО ДУ «УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ УКРАЇНИ» за результатами проведеного ретельного аналізу медико-експертної справи ОСОБА_1 , а також всіх наявних медичних документів, згідно пункту 20 оскаржуваного рішення, встановлено, що «Експертна команда ОПФО ознайомилася з наданою медичною документацією та дійшла висновку, що виявлені патологічні клініко-функціональні зміни з боку опорно-рухової системи у вигляді - Ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та уламків, наслідки МВТ (23.12.2023): акубаротравми, вогнепального осколкового поранення м`яких тканин лівої сідниці, верхньої третини лівого стегна, лікованого етапними хірургічними обробками з видаленням сторонніх тіл, у вигляді хронічної двобічної нейросенсорної приглухуватості справа І ст., зліва ІІ ст.; зміцнілих рубців з наявністю сторонніх тіл (металеві осколки), мають легке обмеження повсякденного функціонування та життєдіяльності пацієнта, що не дає підстави для встановлення групи інвалідності. Прийняте раніше рішення обґрунтоване. Встановлена ступінь обмеження життєдіяльності: - до виконання трудової діяльності - легкий; - до самостійного пересування - легкий; - до контролю за своєю поведінкою - 0; - до орієнтації - легкий; - до самообслуговування - 0; - до спілкування - 0; - до навчання - 0. Підстави: Постанова Кабінету Міністрів України №1338 від 15.11.2024 р.».
Результати розгляду скарги ОСОБА_1 на рішення комунального некомерційного підприємства "Київська міська лікарня №12" виконавчого органу Київської міської ради, відповідно до наказу МОЗ України від 10.12.2024 №2067 «Деякі питання забезпечення проведення оцінювання повсякденного функціонування особи» були оформлені у вигляді:
- протоколу розгляду скарги на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 03.11.2025 року за № 9769/25/63;
- рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами розгляду скарги на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 03.11.2025 року за № 9769/25/63.
22.12.2025 року ОСОБА_1 отримав засобами поштового зв`язку рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами розгляду скарги на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 03.11.2025 року за № 9769/25/63.
ОСОБА_1 вважає протиправним рішення Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (ЄДРПОУ 03191673), що здійснює повноваження Центру оцінювання функціонального стану особи №9769/25/63 від 03.11.2025 року, оскільки воно прийнято без дотримання процедури розгляду скарг, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наказом МОЗ України від 26.10.2024 №1809 затверджено Положення про Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ.
Пунктом 8 Положення №1809 було встановлено, що Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ повторно оглядає осіб, які оскаржили рішення обласних, Київської та Севастопольської центральних міських комісій, перевіряє якість розроблених ними індивідуальних програм реабілітації, здійснює контроль за повнотою і якістю виконання програми.
З 01.01.2025 року в повному обсязі набули чинності положення Постанови Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року №1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи», якою затверджені: Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії встановлення інвалідності.
Абзацом 2 пункту 3 Постанови КМУ від 15 листопада 2024 р. № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» було встановлено, що повноваження, права і обов`язки медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи, а також повноваження, права і обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я припиняються 31 грудня 2024 року.
Абзацом 2 пункту 5 Постанови №1338 встановлено, що медико-експертні справи, скарги та документи, які пов`язані з виконанням повноважень Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я, передаються підприємству, установі або організації, що належать до сфери управління Міністерства охорони здоров`я, на які покладені права і обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи та відповідного наказу Міністерства охорони здоров`я.
Відповідно до пункту 7 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року № 1338, та пункту 8 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №267 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2020 року № 90), наказом МОЗ України від 03.12.2024 року № 2022 права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи було покладено на Державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (код ЄДРПОУ 03191673).
Наказом МОЗ України від 03.12.2024 № 2022 «Про покладання прав та обов`язків Центру оцінювання функціонального стану особи» було також затверджено Положення про Центр оцінювання функціонально стану особи, яким визначені повноваження Центру оцінювання функціонального стану особи, зокрема, розгляд скарг на рішення експертних команд щодо результатів оцінювання та рішення медико-соціальних експертних комісій щодо результатів медико-соціальної експертизи.
Права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи визначаються Положенням про Центр оцінювання функціонального стану особи, затвердженим наказом МОЗ України від 03.12.2024 року № 2022 та Положенням про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого Постановою КМУ від 15 листопада 2024 р. № 1338.
Відповідно до підпунктів 6, 7 пункту 10 Положення про Центр оцінювання функціонального стану особи до повноважень Центру оцінювання належить, зокрема, розгляд скарг на рішення експертних команд щодо результатів оцінювання та рішення медико-соціальних експертних комісій щодо результатів медико-соціальної експертизи, - перевіряє під час оскарження рішення експертних команд обґрунтованість рішень, прийнятих під час оцінювання та встановлення інвалідності, розглядає медичні документи та проводить оцінювання, за результатами якого приймає рішення щодо скасування, підтвердження або формування нового рішення. У такому випадку оцінювання за рішенням Центру оцінювання проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі одного із закладів охорони здоров`я, куди направлено особу Центром оцінювання, але обов`язково з урахуванням екстериторіального принципу. У разі відмови особи від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, приймається рішення про скасування попереднього рішення експертної команди. Виключними підставами для таких осіб для перенесення строків медичних обстежень є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.
Відповідно до пункту 18 Положення про Центр оцінювання функціонального стану особи Центр оцінювання має право, зокрема, розглядати скарги очно, заочно або з використанням методів і засобів телемедицини відповідно до критеріїв визначення форми проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, встановлених у додатку 1 до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року № 1338, та відповідних клопотань особи.
Відповідно до Постанови КМУ від 15 листопада 2024 р. №1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» встановлення інвалідності повнолітнім особам, здійснення інших повноважень, прав і обов`язків, визначених Положенням про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою, здійснюється експертними командами відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою.
Згідно абзаців 1-4 пункту 68 розділу «Оскарження результатів оцінювання» Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року №1338 експертна команда Центру оцінювання функціонального стану особи під час розгляду скарг:
вивчає рішення експертної команди щодо результату оцінювання, що оскаржується, відео-та/або аудіозапис розгляду експертною командою, на якому було прийнято відповідне рішення (за наявності);
заслуховує пояснення скаржника (його уповноваженого представника), інших осіб, залучених до розгляду скарги (у разі розгляду скарги за участю скаржника або його уповноваженого представника);
за наявності підстав, передбачених цим Порядком, проводить повторне оцінювання.
Відповідно до абзаців 5-8 пункту 68 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року № 1338, за результатами розгляду скарги експертна команда Центру оцінювання функціонального стану особи приймає рішення про: 
1) підтвердження оскарженого рішення експертної команди; 
2) скасування оскарженого рішення експертної команди; 
3) формування нового рішення щодо результату оцінювання.
У даному випадку, ОСОБА_1 був не згодний з прийнятим рішенням експертної команди Комунального некомерційного підприємства "Київська міська лікарня №12" виконавчого органу Київської міської ради від 11.07.2025 року за №80/25/2845, у зв`язку з чим подав 24.07.2025 року скаргу про перегляд цього рішення до Центру оцінювання функціонального стану особи ДУ «УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ України».
ДУ «УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ України» отримана медична справа ОСОБА_1 на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Комунального некомерційного підприємства "Київська містка лікарня №12" виконавчого органу Київської міської ради від 11.07.2025 року за №80/25/2845, згідно якого ОСОБА_1 не було встановлено групу інвалідності.
З метою уточнення ступеня функціональних порушень та обмеження життєдіяльності скаржника, 03.11.2025 року Державною установою "Український Державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" була розглянута скарга за медичними документами ОСОБА_1 .
Результати розгляду скарги ОСОБА_1 на рішення Комунального некомерційного підприємства "Київська міська лікарня №12" виконавчого органу Київської міської ради, відповідно до наказу МОЗ України від 10.12.2024 № 2067 «Деякі питання забезпечення проведення оцінювання повсякденного функціонування особи», були оформлені у вигляді:
- протоколу розгляду скарги на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 03.11.2025 року за № 9769/25/63;
- рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами розгляду скарги на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 03.11.2025 року за № 9769/25/63.
У відповідності до пункту 20 спірного рішення, Державною установою "Український Державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" було обґрунтовано рішення.
У даному випадку, Експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи в період медичного огляду ОСОБА_1 було належним чином враховано стан здоров`я, наявні діагнози, тривалість хвороби, обмеження життєдіяльності, та фахівцями спеціалізованого медичного органу розглянуті усі документи (виписки, консультаційні висновки, історію хвороби).
Верховний Суд у постанові від 13 червня 2018 року у справі №806/526/16 зауважив, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.
Згідно висновків Верховного Суду, наведених у постанові Верховного Суду від 12 червня 2020 року у справі №810/5009/18, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.
Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. 
Однак, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд в межах розгляду справи не вправі надавати власну оцінку на предмет наявності підстав для визнання позивача таким, що придатний до військової служби у мирний час.
Отже, оцінка висновку МСЕК, яким, зокрема визначається ступінь втрати працездатності та інвалідність особи, з медичного критерію не вирішується судом, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері.
Таким чином, з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 13 червня 2018 року у справі №806/526/16 та від 12 червня 2020 року у справі №810/5009/18, і встановлених обставин у даній справі, суд приходить до висновку, що рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи ЦОФСО від 03.11.2025 року за № 9769/25/63, яким було підтверджене попереднє рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Комунального некомерційного підприємства "Київська міська лікарня №12" виконавчого органу Київської міської ради від 11.07.2025 року за №80/25/2845, прийняте відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою КМУ від 15 листопада 2024р. № 1338, Положення про Центр оцінювання функціонального стану особи, затвердженого наказом МОЗ України від 03.12.2024 №2022, а отже є правомірним та скасуванню не підлягає.
Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (Заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для відмови в задоволенні адміністративного позову.
Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Судом встановлено, що позивач, як учасник бойових дій, звільнений від сплати судового збору, у зв`язку з чим розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної установи "Український Державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник