КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2026 року 
м. Київ
єдиний унікальний номер судової справи 757/38865/20-ц
номер провадження 22-ц/824/7470/2026
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді	Лапчевської О.Ф.,	
суддів	Березовенко Р.В., Мостової Г.І.,	
за участю секретаря судового засідання	 Єфіменко І.О.,	
учасники справи: представник позивача ОСОБА_1 , представники відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_5,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 
на рішення Печерського районного суду міста Києва від 18 грудня 2025 року /суддя Соколов О.М./
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни, державного підприємства «Сетам», третя особа: Державна іпотечна установа про визнання електронних торгів, акту, свідоцтва недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року представник позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог: Державна іпотечна установа про визнання електронних торгів, акту, свідоцтва недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння.
Враховуючи заяву про зміну підстав позову, просив суд, визнати недійсними електронні торги проведені Державним підприємством «Сетам» по лоту № 429591 та протокол, що їх оформлює № 494891 від 03.08.2020 року з примусової реалізації нерухомого майна (предмета іпотеки): квартири АДРЕСА_1 , переможцем за яким став ОСОБА_4 .
Визнати недійсним та скасувати акт про реалізацію предмета іпотеки: квартири АДРЕСА_1 складений та затверджений 06.08.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмилою Олегівною у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, покупцем квартири АДРЕСА_1 за яким став ОСОБА_4 .
Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про придбання майна: квартири АДРЕСА_1 з електронних торгів, яке видане 07.08.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарскою Іриною Анатоліївною та зареєстроване в реєстрі за № 1016 власником квартири АДРЕСА_1 за яким став ОСОБА_4 .
Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_3 .
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 18 грудня 2025 року позов залишено без задоволення. /т. 2 а.с. 202-208/
Не погоджуючись з вказаним рішенням, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.
На підтвердження вимог апелянт посилався на те, що суд першої інстанції не повно з`ясував обставини справи та неправильно застосував норми матеріального і процесуального права. Зокрема, вважав, що стартова ціна на других електронних торгах, призначених на 03.08.2020 року, була визначена незаконно шляхом зменшення до 80 % початкової вартості, оскільки на час проведення торгів діяла ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.02.2020 року у справі № 640/3836/20 про забезпечення адміністративного позову, залишена без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2020 року, якою було прямо заборонено приватному виконавцю Лановенко Л.О. та ДП «СЕТАМ» вчиняти будь-які дії, спрямовані на реалізацію квартири № 25 через систему електронних торгів. Апелянт наголошував, що відповідно до п. 2 та п. 3 розділу XI Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5, за наявності рішення суду про зупинення реалізації майна організатор торгів зобов`язаний негайно зупинити торги та, у разі усунення підстав для зупинення, відновити їх із збереженням попередніх умов проведення без уцінки майна. На переконання апелянта, оскільки перші торги 24.02.2020 року були зупинені на підставі ухвали суду про заборону, повторний продаж мав відбуватися за початковою стартовою ціною 2 097 710 грн., а не за зменшеною до 1 678 168 грн. (80 %).
Також апелянт вказував на порушення строків підготовки до електронних торгів (не менше 30 календарних днів), відсутність публікації повідомлення про проведення торгів у місцевих друкованих засобах масової інформації за місцезнаходженням майна, а також неналежне повідомлення іпотекодавця ( ОСОБА_3 ) про день, час проведення торгів та початкову ціну, що, на його думку, суперечить п. 1 розділу IX Порядку та ст. 49 Закону України «Про іпотеку». Вважав, що ці порушення призвели до зменшення кількості потенційних учасників торгів, зниження конкуренції та, як наслідок, заниження ціни реалізації квартири, чим порушено її права як боржника та іпотекодавця. Посилаючись на п. 66 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2019 року у справі № 504/2864/13-ц, апелянт наголошував, що власник має право витребувати майно від останнього набувача незалежно від кількості попередніх відчужень. Зазначені порушення, на думку апелянта, є підставою для скасування рішення суду першої інстанції відповідно до п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України.
Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. у відзиві на апеляційну скаргу заперечувала проти її задоволення та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін. Вважала, що апелянт не навела жодних підстав, передбачених п. 1 ст. 376 ЦПК України, для скасування оскаржуваного рішення. Зазначала, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.02.2020 року у справі № 640/3836/20, втратили силу автоматично 22.05.2020 року внаслідок закриття провадження в адміністративній справі № 640/5030/20 (ч. 6 ст. 157 КАС України), що підтверджено ухвалою адміністративного суду від 09.06.2020 року. Перші електронні торги 24.02.2020 року не відбулися через відсутність допущених учасників, а ухвала про заборону надійшла вже після визнання торгів такими, що не відбулися. Поновлення реалізації майна 15.06.2020 року та проведення других торгів 03.08.2020 року зі стартовою ціною 80 % початкової вартості здійснено правомірно відповідно до ст. 49 Закону України «Про іпотеку» та Порядку реалізації арештованого майна.
Державне підприємство «СЕТАМ» у відзиві також заперечувало проти задоволення апеляційної скарги. Наголошувало, що ДП «СЕТАМ» діяло виключно в межах Порядку реалізації арештованого майна. Зазначало, що перші торги 24.02.2020 року не відбулися через відсутність гарантійних внесків від учасників, після чого реалізацію було зупинено. Поновлення торгів 15.06.2020 року здійснено на підставі ухвали адміністративного суду від 09.06.2020 року, якою прямо підтверджено втрату сили заходів забезпечення позову 22.05.2020 року в силу ч. 6 ст. 157 КАС України. Зменшення стартової ціни на других торгах до 80 % проведено відповідно до вимог ст. 49 Закону України «Про іпотеку». Підкреслювало, що позивач не довела наявності порушень Порядку під час проведення торгів, впливу таких порушень на результати торгів, а також порушення її прав і законних інтересів, як того вимагає усталена практика Верховного Суду (постанови від 13.03.2018 у справі № 911/494/17 та від 14.03.2018 у справі № 910/1454/17).
ОСОБА_4 у відзиві на апеляційну скаргу також заперечував проти її задоволення. Вважав доводи апелянта необґрунтованими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції. Зазначав, що заходи забезпечення позову втратили силу 22.05.2020 року автоматично, а не внаслідок їх скасування. Підкреслював, що перші торги не відбулися через відсутність учасників, а ухвала про заборону надійшла вже після цього. Зменшення стартової ціни до 80 % на других торгах є прямим наслідком вимог ст. 49 Закону України «Про іпотеку» та не може вважатися порушенням. Наголошував, що позивач не надала доказів порушень процедури проведення електронних торгів, які вплинули на їх результати або призвели до порушення її прав. Крім того, як переможець торгів, він є добросовісним набувачем майна, реалізованого в порядку виконання судового рішення, тому витребування квартири від нього неможливе відповідно до ч. 2 ст. 388 ЦК України.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.
Судом встановлено, що 07.11.2019 року приватним виконавцем Лановенко Л.О. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 про стягнення з ОСОБА_3 боргу на користь Державної іпотечної установи. 
17.01.2020 року описано та арештовано квартиру АДРЕСА_1 . 
21.01.2020 року подано заявку до ДП «СЕТАМ» на реалізацію майна. 
24.02.2020 року проведено перші електронні торги за лотом № 404526, які не відбулися через відсутність допущених учасників. Того ж дня ДП «СЕТАМ» зупинила реалізацію у зв`язку з ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.02.2020 року у справі № 640/3836/20. 
22.05.2020 року закрито провадження в адміністративній справі № 640/5030/20. Ухвалою адміністративного суду від 09.06.2020 року підтверджено, що заходи забезпечення позову втратили силу 22.05.2020 року. 
15.06.2020 року поновлено примусову реалізацію. 
03.08.2020 року проведено другі електронні торги за лотом № 429591, на яких квартиру придбав ОСОБА_4 за 1 751 500 грн. (стартова ціна 1 678 168 грн. - 80 % від початкової). 
Постановляючи оскаржене судове рішення, суд першої інстанції вірно керувався ст. 203, 215, 388 ЦК України щодо недійсності правочинів та витребування майна від добросовісного набувача; ст. 49 Закону України «Про іпотеку» щодо порядку проведення повторних торгів; Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Мін`юсту від 29.09.2016 № 2831/5; практикою Верховного Суду щодо критеріїв визнання електронних торгів недійсними.
Судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок про те, що позивач не довела наявності порушень Порядку під час проведення електронних торгів, впливу таких порушень на результати торгів та порушення її прав і законних інтересів. Заходи забезпечення позову втратили силу автоматично 22.05.2020 року. Поновлення торгів та зменшення стартової ціни до 80 % здійснено правомірно. ОСОБА_4 є добросовісним набувачем, тому витребування майна від нього неможливе (ч. 2 ст. 388 ЦК України).
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Щодо доводів апелянта про те, що стартова ціна на других електронних торгах була визначена незаконно шляхом зменшення до 80 % початкової вартості, колегія суддів вважає їх необґрунтованими. З матеріалів справи вбачається, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.02.2020 року у справі №640/3836/20, втратили силу автоматично 22.05.2020 року внаслідок закриття провадження в адміністративній справі (ч. 6 ст. 157 КАС України). Перші електронні торги 24.02.2020 року не відбулися через відсутність допущених учасників, а ухвала про заборону надійшла вже після визнання торгів такими, що не відбулися. Поновлення реалізації майна та проведення других торгів зі стартовою ціною 80 % початкової вартості здійснено правомірно відповідно до ст. 49 Закону України «Про іпотеку» та Порядку реалізації арештованого майна.
Щодо доводів апелянта про порушення строків підготовки до електронних торгів, відсутність публікації повідомлення про проведення торгів у місцевих друкованих засобах масової інформації та неналежне повідомлення іпотекодавця про день, час проведення торгів та початкову ціну, колегія суддів зазначає, що ці доводи не містять посилань на те, як саме зазначені порушення вплинули на результати торгів та призвели до порушення прав і законних інтересів позивача. Згідно з усталеною практикою Верховного Суду (зокрема, постановою Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі №554/154/22 та постановою Верховного Суду від 08 жовтня 2025 року у справі №759/3256/23), для визнання електронних торгів недійсними необхідним є не лише встановлення порушення правил їх проведення, а й доведення того, що такі порушення вплинули на результати торгів та призвели до порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Позивач таких доказів не надала.
Щодо доводів апелянта про те, що вона має право витребувати майно від останнього набувача незалежно від кількості попередніх відчужень, посилаючись на п. 66 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2019 року у справі №504/2864/13-ц, колегія суддів вважає їх безпідставними. ОСОБА_4 є добросовісним набувачем майна, реалізованого в порядку виконання судового рішення, тому витребування квартири від нього неможливе відповідно до ч. 2 ст. 388 ЦК України. Отже, позивач не довела наявності порушень процедури проведення електронних торгів, які вплинули на їх результати та призвели до порушення її прав.
Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.
Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на апелянта.
Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, - 

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 18 грудня 2025 року - залишити без задоволення.
Рішення Печерського районного суду міста Києва від 18 грудня 2025 року - залишити без змін.
Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.
Повний текст постанови складено 01.07.2026 р.

Головуючий: Судді: