Справа № 152/636/26
1-кп/152/79/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2026 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 
за участі секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шаргород кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023020000000438 від 24 травня 2023 року по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ід.№ НОМЕР_1 , уродженця с. Рекеченці Шаргородського району Вінницької області, зареєстрованого мешканця АДРЕСА_1 , із вищою освітою, одруженого, засновника та директора ПП «Золотий Колос» с. Михайлівка Жмеринського району Вінницької області, раніше несудимого,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, ід.№ НОМЕР_2 , уродженця с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_2 , із базовою загальною середньою освітою, працюючого водієм-механізатором в ПП «Золотий Колос» с. Михайлівка Жмеринського району Вінницької області,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 272 КК України, -
за участі сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:
І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.
1. Обвинуваченим ОСОБА_3 , згідно рішення №1 від 11 березня 2000 року засновано ПП «Золотий Колос», що знаходиться за адресою: вул. Центральна, буд. 42, с. Михайлівка Мурафської сільської громади Жмеринського району Вінницької області та затверджено статут підприємства. Також, вказаним рішенням визначено про залишення за засновником одноособового керівництва діяльності підприємства «Золотий Колос», предметом якого згідно п. 3.3. статуту є здійснення виробничої, торгівельної, консультаційної, посередницької, інвестиційної та будь якої іншої господарської діяльності, що не суперечить чинному законодавству України. Статтею 13 ЗУ «Про охорону праці» від 14 жовтня 1992 року №2694-ХІІ передбачено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, а саме: розробляє та затверджує положення інструкції, інші акти з охорони праці, що діють в межах підприємства, встановлюють правила виконання робіт і поведінки працівників на території підприємства, у виробничих приміщеннях, на будівельних майданчиках, робочих місцях відповідно до нормативно-правових актів з охорони праці, забезпечує безоплатно працівників нормативно-правовими актами та актами підприємства з охорони праці; здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.
1.1. Таким чином, ОСОБА_3 є особою, відповідальною за контроль додержання працівниками підприємства «Золотий Колос» правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням, виконання робіт відповідно до вимог з охорони праці і який несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Разом з цим, наказом директора ПП «Золотий Колос» ОСОБА_3 № 44 від 31 грудня 2002 року ОСОБА_4 призначений на посаду водія автотранспортних засобів ПП «Золотий Колос», після чого наказом директора ПП «Золотий Колос» № 115 від 31 грудня 2014 року за ОСОБА_4 закріплено телескопічний навантажувач «Manitou MT1335SL», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 . У подальшому, наказом по підприємству № 9 від 31 січня 2023 року ОСОБА_4 переведено та призначено на посаду тракториста-машиніста. Одночасно, всупереч покладених на ОСОБА_3 обов`язків щодо контролю за додержанням працівниками технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, відповідно до вимог з охорони праці, достеменно знаючи про відсутність у водія ОСОБА_4 посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а саме категорії «Е1», яка б надавала право керування телескопічним навантажувачем «Manitou MT1335SL», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , допустив вказаного працівника до керування вищевказаним навантажувачем.
1.2. Як наслідок неналежного виконання покладених на нього обов`язків, передбачених статтею 13 ЗУ «Про охорону праці», 24 травня 2023 року о 08-00 год, знаходячись на території підприємства ПП «Золотий Колос», за адресою: вул. Центральна, буд. № 42, с. Михайлівка Мурафської сільської громади Жмеринського району Вінницької області, ОСОБА_3 надав усну вказівку ОСОБА_4 прибути на ділянку автомобільної дороги сполученням с. Мурафа - с. Михайлівка Мурафської сільської громади Жмеринського району Вінницької області для виконання робіт по навантаженню щебеню під час ремонту дорожнього полотна на телескопічному навантажувачі «Manitou MT1335SL», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 . Не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а саме категорії «Е1», водій ОСОБА_4 24 травня 2023 року о 09-00 год приступив до керування телескопічним навантажувачем «Manitou MT1335SL», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який відповідно до п. 7 (група А) Переліку машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою КМУ № 77 від 3 лютого 2021 року, є транспортним засобом підвищеної небезпеки, та 24 травня 2023 року о 10-00 год прибув за вказівкою ОСОБА_3 на вказану ділянку дороги.
1.3. У подальшому ОСОБА_4 , виконуючи роботу та будучи особою, яка зобов`язана дотримуватись правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві та ознайомленим з їх вимогами, відповідно до отриманого посвідчення № 6,2 від 24 січня 2019 року та № 32,3 від 24 січня 2018 року, у порушення вимог пункту 15 розділу V «Вимоги до експлуатації навантажувачів» в частині керування телескопічним навантажувачем «Manitou MT1335SL», державний номерний знак НОМЕР_3 , без відповідної категорії на право керування, розпочав рух навантажувача заднім ходом, не витримав безпечну дистанцію, в результаті чого допустив наїзд заднім лівим колесом навантажувача на майстра дільниці Шаргородського ДРП філії «Жмеринський райавтодор» ДП «Вінницький облавтодор» ОСОБА_8 , який перебував у зоні виконання робіт.
1.4. Внаслідок порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, від яких настала його смерть на місці події, а саме: закритої черепно-мозкової травми: саден – на чолі справа (2), на спинці носа справа (2), крововиливу під м`які покрови голови в тім`яній ділянці, субархноїдального крововиливу в потиличних ділянках з переходом на базальну поверхню та проривом в шлуночкові систему; закритої тупої травми грудей: множинних синців та саден на грудях, внутрішньо суглобового перелому лівої ключиці грудинно-ключичному з`єднанні, крововиливів в ділянках коренів обох легень; перелому ребер: справа – по білягрудинної лінії – 2, 3, 4, 5, 6, 7 з ушкодженням пристінкової плеври, зліва – по косій лінії від біля-грудної до середньо-пахвинної лінії 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 без ушкодження пристінкової плеври; закритої тупої травми живота: множинних синців на животі, крововиливів в брижу тонкого і товстого кишківника; розриву черевного відділу аорти, гемоперитониуму (800 мл крові); закритої тупої травми за очеревинного простору – крововиливу в навколониркову клітковину лівої нирки; перелому кісток тазового кільця, перелому лівого крижово-здухвинного з`єднання багатоуламкового перелому лобкової кістки зліва з геморагічним просяканням тазової клітковини; множинних синців та саден верхніх та нижніх кінцівок; рваних ран: лівого передпліччя (2), в ділянці правого ліктьового суглобу, на тилі лівої кисті, на нігтьовій фаланзі першого пальця лівої кисті, на тилі правої ступні; відкритого уламкового перелому обох кісток правої гомілки зі зміщенням відламків по довжині і ширині, які належать до тяжких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_8 настала внаслідок отримання сполучної травми тіла, яка ускладнилась травматичним шоком. Між сполучною травмою тіла у ОСОБА_8 та настанням його смерті існує прямий причинний зв`язок.
2. Недотримання вимог статті 13 ЗУ «Про охорону праці» директором підприємства ПП «Золотий колос» ОСОБА_3 , в частині нездійснення контролю за додержанням працівником правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням, виконання робіт відповідно до вимог охорони праці, а саме допуску до виконання робіт без відповідного посвідчення на право керування телескопічним навантажувачем «Manitou MT1335SL», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , а також відсутності задовільного забезпечення роботодавцем функціонування системи управління охороною праці, перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з настанням події та наслідками – настанням смерті ОСОБА_8 ..
3. Недотримання вимог пункту 15 розділу V «Вимоги до експлуатації навантажувачів» наказу Міністерства соціальної політики «Про затвердження Правил охорони праці під час експлуатації навантажувачів» від 27 серпня 2018 року № 1220, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 вересня 2018 року за № 1082/32534, в частині керування ОСОБА_4 телескопічним навантажувачем «Manitou MT1335SL», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , без відповідних категорій на право керування знаходиться в причинному зв`язку з настанням події та наслідками – настанням смерті ОСОБА_8 .

ІІ. Позиція сторони обвинувачення.
4. Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні просила врахувати повне визнання вини обвинуваченими, щире каяття, відсутність обставин, які б обтяжували покарання, повне відшкодування обвинуваченими заподіяної шкоди. З огляду на те, що обвинувачені вперше притягуються до кримінальної відповідальності, позитивно характеризуються за місце роботи та проживання, а також враховуючи, що потерпілий у кримінальному провадженні не має до обвинувачених жодних претензій матеріального чи морального характеру, прокурор вважала, що обвинуваченому ОСОБА_3 можливо призначити покарання із застосуванням положень частини першої статті 69 КК України у виді штрафу в розмірі 10000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-розпорядчих функцій щодо робіт з підвищеною небезпекою. В свою чергу, на думку прокурора, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій щодо робіт з підвищеною небезпекою на строк 1 рік і 6 місяців, при цьому звільнивши його відбування основного покарання з іспитовим строком на 2 роки з покладення обов`язків, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 76 КК України. Окрім цього прокурор просила стягнути з обвинувачений солідарно в рівних частинах загальну суму судових витрат в розмірі 21823,68 грн та вирішити долю речових доказів.
5. Прокурор ОСОБА_6 повністю підтримав позицію, висловлену прокурором ОСОБА_5 , та вважав, що запропонована міра покарання щодо кожного з обвинувачених буде достатньою та ненадмірною.
ІІІ. Позиція обвинувачених та захисника.
6. Обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, підтвердив вчинення кримінального правопорушення при вищенаведених обставинах. ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненому, просив його суворо не карати. 
7. Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 – адвокат ОСОБА_7 під час ухвалення вироку просив суд врахувати позитивні характеристики його підзахисного, його похилий вік, повне визнання вини, щире каяття, повне відшкодування шкоди, його активну громадську позицію щодо надання допомоги ЗСУ та добровільне перерахування 100000 грн на підтримку військової частини НОМЕР_4 . У зв`язку вищевикладеним, захисник погодився із запропонованою стороною обвинувачення мірою покарання щодо його підзахисного. 
8. Обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, підтвердив вчинення кримінального правопорушення при вищенаведених обставинах. ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати.
ІV. Позиція потерпілого.
9. Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився. 6 травня 2026 року потерпілий подав до суду заяву, згідно якої просив судовий розгляд проводити у його відсутність, претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не має, просив їх суворо не карати (а.с.41).
V. Оцінка Суду.
10. В даному випадку суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 КПК України Суд, вважав за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечували всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
11. Враховуючи показання обвинувачених, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, Суд знаходить, що: дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною другою статті 272 КК України, як порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення спричинило загибель людини; дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за частиною другою статті 272 КК України, як порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення спричинило загибель людини.
VІ. Призначення покарання.
12. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до статті 66 КК України, Суд визнає щире каяття та повне відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням шкоди.
12.1. При цьому, Судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись. 
12.2. Обставина повного відшкодування заподіяної шкоди підтверджується повідомленням потерпілого в кримінальному провадженні про відсутність у нього будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого.
13. Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 67 КК України, не встановлено.
14. Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК України бере до уваги:
14.1. класифікацію кримінального правопорушення, яке згідно із статтею 12 КК України відноситься до тяжкого злочину;
14.2. враховує наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення, зокрема, дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які полягали в допуску до роботи з підвищеною небезпекою працівника, в якого було відсутнє посвідчення водія відповідної категорії; наслідки у вигляді загибелі майстра дільниці Шаргородського ДРП «Жмеринський райавтодор» ОСОБА_8 ; причинний зв`язок між діями обвинуваченого ОСОБА_3 та наслідками; що правопорушення вчинене з необережності у формі кримінально-протиправної недбалості так, як особа не передбачила можливості настання небезпечних наслідків, хоча могла та повинна була їх передбачити;
14.3. особу винного: його вік – 76 років; матеріальний стан – засновник та директор ПП «Золотий колос»; сімейний стан – одружений, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має; стан здоров`я – незадовільний; раніше не притягувався до кримінальної відповідальності; позитивно характеризується за місцем роботи та проживання; регулярно надає підтримку ЗСУ; бере активну участь в житті громади;
14.4. наявність двох обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують таке;
14.5. позицію потерпілого;
14.6. те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених (частина друга статті 50 КК України).
15. Суд також бере до уваги досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, яка надана з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, згідно з якою виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі та не становить високої небезпеки для суспільства. З тексту доповіді видно, що такий висновок органу пробації ґрунтується на інформації про те, що обвинувачений ОСОБА_3  позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, вину у вчиненому визнає, має стійкі соціальні зв`язки та користується авторитетом у громаді. Відомостей про наявність психічних розладів, зловживання алкоголем чи наркотичними засобами не встановлено. З огляду на викладене, органом пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпека для суспільства оцінені, як низькі. У доповіді зазначено, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та рекомендовано розглянути можливість застосування положень ст. 69 та ст. 75-76 КК України. Наведене буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненим правопорушенням та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.
16. Відповідно до частини першої статті 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
17. З огляду на наявність кількох обставин, що пом`якшують покараннята істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного ОСОБА_3 , Суд вважає обґрунтованою позицію сторін кримінального провадження щодо можливості призначення обвинуваченому ОСОБА_3 більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини другої статті 272 КК України, а саме у виді штрафу у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Окрім цього, санкція вказаної статті також передбачає обов`язкове призначення додаткове покарання. Тому обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно також призначити додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-розпорядчих функцій щодо робіт з підвищеною небезпекою на строк 1 рік.
18. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до статті 66 КК України, Суд визнає щире каяття та повне відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням шкоди.
18.1. При цьому, Судом враховується, що щире каяття ОСОБА_4 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись. 
18.2. Обставина повного відшкодування заподіяної шкоди підтверджується повідомленням потерпілого в кримінальному провадженні про відсутність у нього будь-яких претензій матеріального чи морального характеру в тому числі і до обвинуваченого ОСОБА_4 ..
19. Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_10 , відповідно до статті 67 КК України, не встановлено.
20. Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК України бере до уваги:
20.1. класифікацію кримінального правопорушення, яке згідно із статтею 12 КК України відноситься до тяжкого злочину;
20.2. враховує наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення, зокрема, дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які полягали в керуванні транспортним засобом – телескопічним навантажувачем без посвідчення водія відповідної категорії; наслідки у вигляді загибелі майстра дільниці Шаргородського ДРП «Жмеринський райавтодор» ОСОБА_8 ; причинний зв`язок між діями обвинуваченого ОСОБА_4 та наслідками; що правопорушення вчинене з необережності у формі кримінально-протиправної недбалості так, як особа не передбачила можливості настання небезпечних наслідків, хоча могла та повинна була їх передбачити;
20.3. особу винного: його вік – 49 років; матеріальний стан – працює водієм-механізатором ПП «Золотий колос»; сімейний стан – одружений, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має; стан здоров`я задовільний, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності; позитивно характеризується за місцем роботи та проживання;
20.4. наявність двох обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують таке;
20.5. позицію потерпілого;
20.6. те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених (частина друга статті 50 КК України).
21. У зв`язку із чим, Суд доходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити основне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. 
22. В правовідносинах, що розглядаються, Суд враховує і позицію сторони обвинувачення, яка підтримує публічне обвинувачення і реалізує відповідну функцію держави в кримінальному провадженні, яка зводиться до можливості застосування статті 75 КК України.
23. При цьому Суд також бере до уваги досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, яка надана з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, згідно з якою виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі та не становить високої небезпеки для суспільства. З тексту доповіді видно, що такий висновок органу пробації ґрунтується на інформації про те, що обвинувачений ОСОБА_4  позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, вину у вчиненому визнає, має стабільні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та роботу. Психічних розладів не має, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, фактів зловживання алкоголем чи наркотичними засобами не встановлено. Органом пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінено як низький. У доповіді зазначено, що його виправлення можливе без позбавлення чи обмеження волі за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, а в разі визнання винуватим доцільним є покладення обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
24. У зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, Суд вважає, що необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 76 КК.
25. Окрім цього, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій щодо робіт з підвищеною небезпекою на строк 1 рік і 6 місяців.

VІІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.
26. Цивільний позов по справі не заявлявся.
27. Долю речових доказів по кримінальному провадженню слід вирішити відповідно до статті 100 КПК України, а саме:
- телескопічний навантажувач «Manitou MT1335SL», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію машини НОМЕР_5 , видане 25 червня 2020 року ГУ Держпроспоживслужби у Вінницькій області, які повернуті на відповідальне зберігання власнику – ПП «Золотий колос» (ЄДРПОУ 03729776) слід залишити в його власності;
- посвідчення тракториста НОМЕР_6 , видане 30 червня 1994 року, категорії «А», «В», які повернуті на відповідальне зберігання власнику – ОСОБА_4 слід залишити у його власності.
Окрім цього, арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29 червня 2023 року, який на час ухвалення цього вироку діє в частині щодо навантажувача «Manitou MT1335SL», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 необхідно скасувати.
28. Процесуальні витрати по справі за проведення судових експертиз в розмірі 21823,68 грн слід стягнути з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави в рівних частинах з кожного.
29. Запобіжний захід відносно обвинувачених  ОСОБА_11 та ОСОБА_4  у виді домашнього арешту у нічний час закінчився 13 червня 2026 року. До набрання цим вироком законної сили відсутні підстави для обрання відносно обвинувачених запобіжного заходу.
З цих підстав,
Керуючись статтями 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд, -
У Х В А Л И В :
1. ОСОБА_3  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 272 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання на підставі частини першої статті 69 КК України у виді штрафу у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 170000 (сто сімдесят тисяч) грн з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-розпорядчих функцій щодо робіт з підвищеною небезпекою на строк 1 (один) рік.
2. Запобіжний захід  ОСОБА_3  до набрання законної сили цим вироком не обирати.
3. ОСОБА_4  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 272 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій щодо робіт з підвищеною небезпекою на строк 1 (один) рік і 6 (шість)місяців.
4. На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4  від відбуття призначеного основного покарання, якщо він протягом іспитового строку в два роки не вчинить нового кримінального правопорушення.
5. Відповідно до частини першої статті 76 Кримінального кодексу України зобов`язати ОСОБА_4 : 
5.1. періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
5.2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
6. Початок іспитового строку  ОСОБА_4  слід рахувати з моменту проголошення вироку.
7. Запобіжний захід   ОСОБА_4  до набрання законної сили цим вироком не обирати.
8. Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29 червня 2023 року та який діє в частині щодо навантажувача «Manitou MT1335SL», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , - скасувати.
9. Речові докази: телескопічний навантажувач «Manitou MT1335SL», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію машини НОМЕР_5 , видане 25 червня 2020 року ГУ Держпроспоживслужби у Вінницькій області, посвідчення тракториста НОМЕР_6 , видане 30 червня 1994 року, категорії ОСОБА_12 , які повернуті на відповідальне зберігання власникам – залишити у їх власності.
10. Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 21823 (двадцять одну тисячу вісімсот двадцять три) грн 68 коп процесуальних витрат на користь держави за проведення експертиз, в рівних частинах.
Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок можуть бути подані апеляції до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнане судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію повного тексту вироку негайно, після проголошення його резолютивної частини, вручити обвинуваченим та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після його проголошення надіслати потерпілому, який не був присутній в судовому засіданні під час судового розгляду.

Головуючий суддя ОСОБА_13